Český kubismus
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8e/D%C5%AFm_U_%C4%8Dern%C3%A9_Matky_Bo%C5%BE%C3%AD_-_kubismus.jpg/250px-D%C5%AFm_U_%C4%8Dern%C3%A9_Matky_Bo%C5%BE%C3%AD_-_kubismus.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/39/NM_%C4%8Cesk%C3%BD_kubismus_cuk%C5%99enka.jpg/250px-NM_%C4%8Cesk%C3%BD_kubismus_cuk%C5%99enka.jpg)
Český, respektive československý kubismus bylo velmi aktivní avantgardní umělecké hnutí v Československu na počátku 20. století.
Historie
Vzorem byl francouzský kubismus, vzniklý jako avantgardní malířský a sochařský styl dvou dosavadních fauvistů Pabla Picassa a Georgese Braquea a jejich následovníků, bojujících proti dekorativismu secese a historismu v Paříži v období Belle Époque, který reprezentovali oficiální výtvarníci každoročních pařížských Salónů (výstav), pařížská Akademie výtvarných umění a z Čechů zejména Alfons Mucha.
Český kubismus byl inspirován zejména pobyty českých výtvarníků v Paříži. Byl aktivní přibližně od roku 1910 po celá 20. léta 20. století především v Praze, kde se nejvýraznější představitelé stylu sdružili v uměleckém sdružení Mánes. Od francouzského se český kubismus odlišil, stal světoznámým a unikátním hlavně tím, že mezi zakladatele patřili architekti: Josef Gočár, Josef Chochol, Vlastislav Hofman a všestranný designér Pavel Janák a mezi jejich realizace domy. Česká kubistická architektura je unikátní, stejně jako design užitého umění a bytové kultury, které prosazovali výtvarníci v pražském družstvu Artěl a umělci různých profesí kolem spolku Devětsil.
Malíři českého kubismu byli zejména Emil Filla, Antonín Procházka, Bohumil Kubišta, malíř a spisovatel Josef Čapek, krátce také Vincenc Beneš.
První sochař: Otto Gutfreund (svou Úzkostí z roku 1912 patří mezi první kubo-expresionistické sochaře). Jako teoretikové umění vystupovali Vincenc Kramář a Václav Vilém Štech.
Základní stavební prvky kubismu jsou geometrické útvary čtverec, obdélník a trojúhelník, a tělesa hranol, krychle a jehlan. Nelze je ovšem užívat samostatně, nýbrž kombinovat s křivkami. Po první světové válce se příliš jednoduchý koncept vyžil, převládající tendence hnutí se obrátily k rondokubismu (též české art déco). Jde o esteticky bohatší a složitější kombinace a průnik dosavadních prvků s ostatními geometrickými tvary, jako je kruh, elipsa, z těles koule, válec či kužel. Odpůrci stylu jej nazývali manýrou“ kubismu. Podobným vývojem prošel také italský futurismus, ruský kubofuturismus a mašinismus. Druhá frakce směřovala k abstrakci., jejími představiteli byl například František Kupka.
Odmítnutí vídeňského vlivu
Obdivem a příklonem k pařížskému kubismu se čeští kubisté částečně odklonili od vídeňské secese a avantgardy, na které navazovala pražská Uměleckoprůmyslová škola. Praha jako město rakousko-uherské byla do 80. let 19. století spíše provinční, což nevyhovovalo ambicím mladých českých architektů. Starší generace Čechů i početná německá menšina zde sdíleli tradice historismu, jak v realizacích architektury novorenesanční (české Národní divadlo i Nového německé divadlo), novobarokní (činžovní domy, Kramářova vila), tak v reminiscencích na folklór. Na počátku 20. století se avantgardou staly novostavby, které vycházely z vídeňské secese[1]. Geometrická secese v letech 1905-1910 a po ní kubismus se vymezovaly proti nim jako avantgarda a kulturní odpor.
Podpora kubismu
Významnou úlohu průkopníka a popularizátora kubismu sehrál Vincenc Kramář (1877-1960), od roku 1911 jeden z prvních sběratelů Picassových a Braquových kubistických obrazů, které nakupoval u obchodníků s uměním, Ambroise Vollarda a Daniela-Henryho Kahnweilera. Sbírka odkázaná z dědictví Národní galerii v Praze, měla značný vliv na rozvoj kubismu v Československu. Kramář byl také v letech 1919 až 1939 ředitelem Obrazárny Společnosti vlasteneckých přátel umění a autorem prvního česky psaného teoretického spisu Kubismus (1920). 22. července 1921 Daniel-Henry Kahnweiler napsal Kramářovi, svému zákazníkovi a příteli:
Pouze lituji, že v této knize, kde se jméno Daniel-Henry Kahnweiler objevuje na každé stránce, není jediný řádek, kterému bych rozuměl. Byl bych šťasten, kdyby byla přeložena do jazyka, který ovládám. Jsem si jist, že v této věci neexistuje kniha, která by pro mne tak zajímavá a názorná, jako ta Vaše [2].
Architektura
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/Praha_d%C5%AFm_U_%C4%8Cern%C3%A9_Matky_Bo%C5%BE%C3%AD_1.jpg/250px-Praha_d%C5%AFm_U_%C4%8Cern%C3%A9_Matky_Bo%C5%BE%C3%AD_1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/86/D%C5%AFm_U_%C4%8Dern%C3%A9_Matky_Bo%C5%BE%C3%AD_kav%C3%A1rna_2.jpg/250px-D%C5%AFm_U_%C4%8Dern%C3%A9_Matky_Bo%C5%BE%C3%AD_kav%C3%A1rna_2.jpg)
U některých architektů došlo k velmi výraznému ovlivnění kubismem. Kubistická architektura na českém území vznikala díky skupině architektů, v jejímž čele stáli Josef Gočár, Josef Chochol, Emil Králíček, Pavel Janák Otakar Novotný a další.[3] Kubistický sloh je světově unikátní a nikde jinde nedosáhla kubistická architektura takového rozmachu jako v Česku.[3] Na kubistickou architekturu později navazuje dekorativnější rondokubismus, zvaný také české art deco.[4]
Architekti:
- Josef Gočár – Dům U Černé Matky Boží v Praze, Lázeňský dům v Bohdanči
- Josef Chochol – Kovařovicova vila v Praze pod Vyšehradem, činžovní dům v Neklanově ulici v Praze, trojdům na Rašínově nábřeží v Praze pod Vyšehradem
- Pavel Janák – Libeňský most v Praze, Škodův palác v Praze
- Otakar Novotný – Učitelské domy v Praze
- Vlastislav Hofman – Ďáblický hřbitov v Praze
- Emil Králíček – kubistická lucerna na Jungmannově náměstí v Praze[5], Dům Diamant v Lazarské ulici v Praze, Beniesova vila v Lysé nad Labem
Galerie kubistické architektury
Jediná kubistická lampa veřejného osvětlení na světě, dílo Emila Králíčka
Palác Diamant, celkový pohled
Kubistický portikus barokní sochou sv. Jana Nepomuckého u paláce Diamant
Vila stavitele Bedřicha Kovařovice od Josefa Chochola v Libušině ulici v Praze na Vyšehradě, uliční průčelí
Kovařovicova vila, zahradní průčelí
Učitelské domy v Praze, architekt Otakar Novotný
Kubistický činžovní dům na rohu Přemyslovy a Neklanovy ulice v Praze
Kubistický činžovní dům na rohu Přemyslovy a Neklanovy ulice v Praze
- (c) Zp, CC BY-SA 3.0
Lázeňský pavilon od Josefa Gočára v Lázních Bohdaneč
Kubistický kiosek, Praha 1-Nové Město, Bolzanova ulice. Připisováno Pavlu Janákovi
Reference
- ↑ Např. Obecní dům v Praze (1905 až 1912) nebo Hlavní nádraží (1901 až 1909).
- ↑ source
- ↑ a b S.R.O., NETservis. Český kubismus a jeho představitelé. Český kubismus [online]. [cit. 2018-03-18]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2018-03-19.
- ↑ Rondokubismus – Arts Lexikon. www.artslexikon.cz [online]. [cit. 2018-03-30]. Dostupné online.[nedostupný zdroj]
- ↑ Pouliční svítilna. Prague Stay [online]. [cit. 2018-03-30]. Dostupné online.
Literatura
- Vincenc Kramář: Kubismus, Praha, 1920 (1. odborné zhodnocení stylu psané zakladatelem české sbírky francouzského kubismu)
- Milena Lamarová – Olga Herbenová: Český kubistický interiér, Katalog výstavy UPM Praha 1976
- Miroslav Klivar:Český kubismus v architektuře. Praha 1982
- František Šmejkal:Lyrický a imaginativní kubismus: 1926 - 1935 ; obrazy a plastiky. Praha 1983
- Vojtěch Lahoda: Český kubismus. Praha 1996
- Pavel Liška, Jiří Švestka, Tomáš Vlček: Český kubismus 1909 - 1925, Modernista Praha 2006 (největší antologie)
- Petr Jindra, Roman Musil, Vojtěch Lahoda: Kubismus 1910-1925: kubismus ve sbírkách Západočeské galerie v Plzni. Katalog výstavy, Plzeň 2009
- Dagmar Koudelková (editorka):Český kubismus 1909-1925, Katalog výstavy: Moravská galerie v Brně 9.9. – 1.11.1992;
cizojazyčné verze
- Vincenc Kramář, Le Cubisme, édition de l’École nationale supérieure des beaux-arts, Paris, 2002 ISBN 2-84056-114-X (francouzský překlad)
- Pavel Liška, Jiří Švestka, Tomáš Vlček: Czech Cubism ; 1909–1925, Modernista Prague 2006 ISBN 8023966596 (anglický překlad)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Český kubismus na Wikimedia Commons
- (anglicky) Nadace Český kubismus
Média použitá na této stránce
Autor: Gampe, Licence: CC BY-SA 3.0
Kubistický kiosek, Praha 1-Nové Město, Bolzanova ulice. Připisováno Pavlu Janákovi
Autor: VitVit, Licence: CC BY-SA 4.0
Vyšehradské vily Kovařovicova a Sequensova
Autor: VitVit, Licence: CC BY-SA 4.0
Český kubismus v Národním muzuu v Praze
(c) Zp, CC BY-SA 3.0
Pavilon vybudovaný Josefem Gočárem v Lázních Bohdaneč.
Autor: VitVit, Licence: CC BY-SA 4.0
Praha, Lazarská ulice, kubistický Palác Diamant
Autor: VitVit, Licence: CC BY-SA 4.0
Kubistický dům v Neklanově ulici
Autor: Dennis G. Jarvis , Licence: CC BY-SA 2.0
Elišky Krásnohorské 123/10, Praha-Staré Město, kubistický dům.
Autor: Coweeczwech, Licence: CC BY-SA 4.0
Fotografie unikátní kubistické lampy architekta Emila Králíčka
Autor: cs:ŠJů, Licence: CC BY-SA 3.0
Praha, Vyšehrad, Rašínovo nábřeží č. o. 6 – 12. Rekonstrukce tramvajové tratě.
Autor: VitVit, Licence: CC BY-SA 4.0
Kubistický dům v Neklanově ulici
Autor: ŠJů, Licence: CC BY-SA 3.0
Praha, Nové Město, Spálená ulice, socha sv. Jana Nepomuckého z roku 1717, vpravo od kostela Nejsvětější Trojice.