Šinano (1944)
![]() Šinano 11. listopadu 1944 | |
Základní údaje | |
---|---|
Typ | letadlová loď |
Třída | původně třída Jamato |
Číslo trupu | 110[1] |
Objednána | v námořním arzenálu v Jokosuce |
Zahájení stavby | 4. května 1940 |
Spuštěna na vodu | 5. října 1944 |
Uvedena do služby | 19. listopadu 1944 |
Osud | 29. listopadu 1944 potopena ponorkou USS Archerfish (SS-311) |
Poloha vraku | [2] |
Souřadnice | 33°7′0″ s. š., 137°4′0″ v. d. |
Takticko-technická data | |
Výtlak | 71 890 t (plný) 68 059 t (standardní) |
Délka | 266,1 m |
Šířka | 36,9 m trup 40 m letová paluba |
Ponor | 10,8 m |
Pohon | 12 parních kotlů Ro-gó Kanpon šiki 4 sestavy parních turbín Kanpon 4 šrouby 150 000 k na hřídeli (110 324,8 kW)[3][p 1] |
Rychlost | 27 uzlů (51 km/h) |
Dosah | 10 000 nám. mil při 27 uzlech 18 400 km při 50 km/h |
Posádka | 2515 |
Pancíř | 127 mm boky 100 mm paluba 79 mm letová paluba |
Výzbroj | 16x 127 mm/40 typu 89 145x 25 mm/60 typu 96 12x 120mm 28-hlavňový raketomet |
Letadla | 47 operačních celkem až 120 |
Šinano (japonsky 信濃) byla japonská válečná loď, sloužící v císařském námořnictvu za druhé světové války. Původně byla rozestavěna jako v pořadí třetí bitevní loď třídy Jamato, později byla přestavěna a v roce 1944 dokončena jako letadlová loď. Pojmenována byla podle staré japonské provincie Šinano. Těsně po zařazení do služby byla – ještě ne zcela dokončená – ráno 29. listopadu 1944 potopena ponorkou USS Archerfish (SS-311). Zachráněno bylo přes tisíc námořníků a civilistů a 1435 přišlo o život, včetně kapitána. Zůstává největší válečnou lodí potopenou ponorkou.[4][5]
Pozadí vzniku a stavba
Stavba Šinano začala v květnu 1940, ale během léta 1941 byla přerušena, aby byla ušetřena pracovní síla a zdroje před japonským vstupem do války. Po katastrofální ztrátě čtyř letadlových lodí (Akagi, Kaga, Hirjú, Sórjú) v bitvě u Midway, byla Šinano vybrána jako vhodná pro přestavbu na letadlovou loď. Byla největší letadlovou lodí až do doby, než byla o 11 let později zavedena americká třída Forrestal.
Šinano byla projektována jako podpůrná letadlová loď, poskytující servis a palivo letounům z dalších letadlových lodí. Proto měla jen málo vlastních operačních letounů. V hangárech naopak nesla mnoho letounů na náhradu ztrát ostatních nosičů.
Dne 11. listopadu 1944 vyplula Šinano ze svého doku v Jokosuce a 19. listopadu 1944 byla zařazena do služby.
Služba
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Torpedo_impact_damage_to_the_aircraft_carrier_Shinano%2C_1944.png/310px-Torpedo_impact_damage_to_the_aircraft_carrier_Shinano%2C_1944.png)
Už 28. listopadu vyplula Šinano v doprovodu tří torpédoborců 17. kučikutai (駆逐隊 ~ divize torpédoborců) daisa (大佐 ~ námořní kapitán) Kiiči Šintaniho z Jokosuky. Mířila do přístavu Kure, kde mělo být zkompletováno její vybavení. V té době ještě nebyla testována ani její čerpadla, ani spolehlivost vodotěsných přepážek. I její posádka měla jen malé zkušenosti s prováděním záchranných prací.
Ve chvíli, kdy byla Šinano na moři jen několik hodin, zpozorovala ji americká ponorka USS Archerfish (třída Balao). V 3:17 ráno 29. listopadu Archerfish vypálila na Šinano salvu šesti torpéd, z nichž čtyři zasáhla. Torpéda, nastavená na malý ponor, ji zasáhla na citlivém místě mezi protitorpédovou obšívkou a čarou ponoru. Loď pokračovala v plavbě do 6:00, kdy ztratila energii. Nezkušená posádka nebyla schopna zabránit pronikání vody do lodi, navíc loď trpěla množstvím nedodělků, a proto se v 11:00 potopila. Zemřelo 1400 z 2400 členů posádky. Loď se potopila po zásahu čtyřmi torpédy, přestože se předpokládalo, že bude mnohem odolnější. Poválečné vyšetřování komisí amerického námořnictva dospělo k závěru, že ke ztrátě Šinano přispělo chybné řešení napojení její protitorpédové obšívky na hlavní boční pancíř.[6]
Dne 31. srpna 1945 byla Šinano vyškrtnuta ze seznamu lodí japonského císařského námořnictva.[2]
Odkazy
Poznámky
- ↑ Pro přepočet výkonu bylo použito vztahu pro metrickou koňskou sílu. Je ovšem otázka v jaké soustavě byl výkon turbín císařského námořnictva definován. Již koncem 19. století Japonsko znalo (a občas i používalo) metrickou soustavu a například v říjnu 1917 císařské námořnictvo přeznačilo svoje zbraně z palců na centimetry (viz Lacroix & Wells, str. 3). Ale teprve 44. zasedání Teikoku-gikai v roce 1921 uzákonilo přechod na metrickou soustavu. Jelikož tou dobou nedošlo k přehodnocení výkonu japonských turbín a zavedení metrické soustavy se jich tudíž nedotklo (viz výkony turbín v Lacroix & Wells), jsou dvě možnosti: 1) císařské námořnictvo uvádělo výkon turbín v metrické koňské síle již před oficiálním zavedením metrické soustavy a nebo 2) po oficiálním zavedení metrické soustavy si císařské námořnictvo ponechalo odvozenou jednotku definovanou v angloamerické měrné soustavě
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Japanese aircraft carrier Shinano na anglické Wikipedii.
- ↑ LENGERER, Hans. BB Kongô Class & CV Unryû Class. Katowice-Speyr: Trojca, 2010. ISBN 978-83-60041-42-0. S. 138. (anglicky)
- ↑ a b TULLY, Anthony P. IJN Shinano: Tabular Record of Movement [online]. combinedfleet.com, 2001-05-07 [cit. 2011-02-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ NISHIDA, Hiroshi. Shinano aircraft carrier [online]. 2003 [cit. 2021-01-10]. Dostupné online. (japonsky)
- ↑ Enright & Ryan, p. xiv
- ↑ MIZOKAMI, Kyle. The Sad Tale of the Imperial Japanese Carrier Shinano: A terrible ship that met a terrible end [online]. nationalinterest.org, 2019-10-09 [cit. 2021-01-10]. Dostupné online. Dostupné také na: [1]. (anglicky)
- ↑ Reports of the U. S. Naval Technical Mission to Japan 1945 – 1946. Washington, D. C.: U.S. Naval History Division, 1974. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-12-11. Kapitola JM-200-H S-06-2 Reports of Damage to Japanese Warships-Article 2, YAMATO(BB), MUSASHI(BB), TAIHO(CV), SHINANO(CV). (anglicky)
Literatura
- Reports of the U. S. Naval Technical Mission to Japan 1945 – 1946. Washington, D. C.: U.S. Naval History Division, 1974. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-12-11. Kapitola JM-200-H S-06-2 Reports of Damage to Japanese Warships-Article 2, YAMATO(BB), MUSASHI(BB), TAIHO(CV), SHINANO(CV). (anglicky)
- ENRIGHT, Joseph F.; RYAN, James W. Shinano!: The Sinking of Japan's Secret Supership. New York: St. Martin's Press, 1988. Dostupné online. ISBN 9780312909673. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Šinano na Wikimedia Commons
- TULLY, Anthony P. IJN Shinano: Tabular Record of Movement [online]. combinedfleet.com, 2001-05-07 [cit. 2011-02-24]. Dostupné online. (anglicky)
- Historigraph: 1 US Sub Sinks a Japanese Supercarrier - Sinking of Shinano Documentary na YouTube (anglicky)
- Drachinifel: IJN Shinano - Guide 315 na YouTube (anglicky)
- The Warline: Sinking of the Shinano by the USS Archerfish Submarine 1944 Animated na YouTube (anglicky)
Média použitá na této stránce
Autor: David Newton, uploader was Denelson83, Licence: CC BY-SA 3.0
Vlajka Japonskej cisárskej armády
Autor: Hchc2009, Licence: CC BY-SA 3.0
Torpedo impact damage to the aircraft carrier Shinano, 1944; red = immediate flooding; orange = slow flooding; yellow = deliberate counter-flooding
Japanese aircraft carrier Shinano underway during her sea trials.