Židovský hřbitov u Hřivčic
Židovský hřbitov u Hřivčic | |
---|---|
![]() | |
Lokalita | |
Stát | ![]() |
Kraj | Ústecký |
Okres | Louny |
Obec | Peruc |
Zeměpisné souřadnice | 50°19′29″ s. š., 13°55′15″ v. d. |
Specifikace | |
Náboženství | judaismus |
Správní jednotka | Teplice |
Výstavba | 1759 |
Užívání | židovská památka |
Odkazy | |
Oficiální web | http://zidovsky-hrbitov-hrivcice.hys.cz |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Židovský hřbitov u Hřivčic se nachází asi jeden kilometr jižně od vesnice Hřivčice v katastru obce Peruc. Lze se k němu dostat od obecního hřbitova v Hřivčicích cestou přes železniční trať a pak asi 400 metrů jihozápadním směrem po polní cestě.
Židovský hřbitov se rozkládá se na celkové ploše 3163 m² a dochovalo se zde zhruba 300 náhrobků.[1] Nejstarší dochovaný náhrobek (maceva) pochází z roku 1698 [2] podle jiných zdrojů z poloviny 18. století.[3] Podle některých pramenů z roku 1759.[1]
Historickým vlastníkem hřbitova (dle katastru nemovitostí parcela 208) bylo Izraelitské pohřební bratrstvo pro Hříškov a okolí, současným pak židovská obec Teplice.
Historie
Židovský hřbitov byl založen v druhé polovině 17. století. Doba založení hřbitova a s ním souvisejícího spolku Chevra Kadiša pro Hříškov a okolí se traduje od roku 1640 (podle seznamu spolků v rakouské monarchii z r. 1892), stanovy tohoto spolku kladou datum nejstarších protokolů do r. 1652. Starý pinkas se stanovami (obecní kniha) byl obnoven v r. 1733 a pak 1786. V roce 1843 došlo k rozšíření hřbitova (viditelné od náhrobku č. 156), hřbitovní budova márnice pochází pravděpodobně z téže doby, neboť na stabilním katastru z r. 1841 ještě není. Celková plocha pozemků je 5025 m². Na bývalém pohřebišti o ploše 3163 m² (více než místní hřbitov – 1361 m²) je dochováno kolem 400 náhrobků, z nichž je mnoho barokních a klasicistních. Nejstarší pochází z roku 1687.
Na mnohých pískovcových náhrobcích je původní hebrejské písmo, které je často doplněno symboly hvězd, rukou i tradičních liliových květů. Na některých hrobech jsou uvedeny i základní informace v latince. Nejmladší, často již žulové náhrobky, jsou čitelné celé. Jsou zde pohřbeni lidé ze Slavětína, Hříškova, Peruce, Hořešovic, Vraného a dalších obcí v širokém okolí, například náhrobek Evy Pollakové z Vel. Hořešovic z roku 1907, nebo Aloise Poppera, řezníka z Vraného z roku 1906. Jsou zde pohřbeni lidé ze Slavětína, Hořešovic, Vraného a dalších obcí v širokém okolí. Z čitelných nápisů lze zjistit, že se zde pohřbívalo naposledy ve třicátých letech 20. století.
Z čitelných nápisů lze zjistit, že se zde pohřbívalo naposledy ve třicátých letech 20. století. Podle historických map vedla ke hřbitovu cesta také od Vrbna nad lesy směrem ke křížku u železniční trati. Ta byla zrušena v rámci scelování lánů a další zemědělské činnosti. V nedávné době však byla obnovena a byla na ní instalována odpočinková místa na místech s pěkným výhledem.
V regionu Perucko byla po roce 1918 místní židovská komunita natolik integrovaná do většinové společnosti, že mnozí její příslušníci byli pohřbíváni také na obecních hřbitovech, čímž význam tohoto pietního prostoru klesal. Během 2. světové války (po šoa) tato komunita prakticky zanikla. Po roce 1945 se o bývalý hřbitov nikdo nestaral a postupně zpustl. Koncem 20. století byl hřbitov ve zuboženém stavu, náhrobky pokácené a zarostlé křovím. Teprve od roku 2000 se objevují aktivity pro záchranu tohoto hřbitova.[4]
Podle jiných zdrojů byl hřbitov založen patrně v první polovině 18. století, někde se objevuje údaj 1733.[1] V roce 1837 pak došlo k jeho rozšíření. Podle historických map vedla ke hřbitovu cesta od Vrbna nad Lesy směrem ke křížku u železniční trati. Ta však byla v rámci scelování lánů a další zemědělské činnosti zrušena. V nedávné době však byla obnovena a byla na ní instalována odpočinková místa na místech s pěkným výhledem.
Hřivčická židovská komunita přestala existovat podle zákona z roku 1890. Do okupace se o hřbitov starala židovská obec v Lounech.[3] Po roce 1939 se o bývalý hřbitov nikdo nestaral a ten postupně zpustl. Hroby a náhrobky však byly vykrádány jen ojediněle. Koncem 20. století byl hřbitov ve zuboženém stavu, náhrobky pokácené a zarostlé křovím.
Současnost
O rekultivaci židovského hřbitova se pokusila v roce 2000 Apoštolská církev Chomutov, misijní stanice Černčice ve spolupráci s Církví československou husitskou, náboženskou obcí Peruc (informoval např. Lounský Press 13.4. 2000, ročník 5, číslo 15). Na 60 let neudržovaném hřbitově začali s odstraňováním křovin. Tato aktivita však skončila a v roce 2008 byl hřbitov opět zarostlý.
Na základě reportáže na internetových peruckých stránkách se o obnovu hřbitova začala zajímat Židovská obec Teplice. Podařilo se domluvit s občanem Peruce, který již během jednoho roku dokázal hřbitov téměř vyčistit od většiny náletových dřevin. Tato spolupráce pokračovala i v letech 2009 a 2010, byly vykáceny některé suché stromy a průběžně sekána tráva a likvidovány nálety.
V letech 2011–2014 projekt rekultivace Židovského hřbitova u Hřivčic realizoval Husův sbor na Peruci za finanční podpory Nadačního fondu obětem holocaustu a Úřadu práce Ústeckého kraje. V rámci I.–IV. etapy projektu se znovu postavilo více než 120 zachovalejších náhrobků, byla průběžně rekultivována a udržována zeleň. Dále byla na hřbitov umístěna informační cedule o historii židovského hřbitova a do nedaleké obce Hřivčice byly umístěny směrovky informující návštěvníky regionu o existenci této památky.
Od roku 2015 převzal péči o památku nově založený Spolek na obnovu židovských památek na Perucku. Ten realizoval společně s Federacích židovských obcí a organizací Matana projekt opravy obvodové zdi za přispění European Jewish Cemeteries Iniciative. Díky nadační fondu obětem holocaustu byla provedena úprava bývalé márnice pro památník IN MEMORIAM obětem holocaustu z Peruce, který byl navržen Ing. arch. Ivo Suslikem. Památník byl dne 21. června 2016 slavnostně odhalen za účasti vrchního zemského rabína Karola Efraima Sidona a je přístupný veřejnosti. Česká televize natočila o aktivitách spolku časosběrný dokument "Kameny zmizelých" režiséra J. Hovorky, který byl odvysílán na ČT2 v rámci pořadu Cesty víry dne 11.9.2016.
Cílem projektu je též upozornit veřejnost na nutnost tolerance, rasové a náboženské snášenlivosti. Obnova hřbitova umožní toto memento zachovat i pro budoucí generace tak, aby tyto hrůzy neupadly v zapomnění.
Od října roku 2017 je otevřená stálá výstava s názvem Židovský hřbitov u Hřivčic - Rekonstrukce a historie, která se nachází v Obřadní síni Židovského hřbitova v Lounech. Výstava se věnuje historii této židovské památky s uvedením nově zpracované historicko-geografické studie hřbitova autorů Mgr. Daniela Polakoviče z Židovského musea v Praze a PhDr. Ing. Václava Freda Chvátala z Musea Českého lesa v Tachově.[5]
Galerie
Židovský hřbitov u Hřivčic 2019
Památník oběhem holocaustu z Peruce
Vrchní zemský rabín Karol Sidon na Židovském hřbitově u Hřivčic
Reference
- ↑ a b c ROZKOŠNÁ, Blanka; JAKUBEC, Pavel. Židovské památky Čech: historie a památky židovského osídlení Čech. Brno: Era, 2004. 480 s. ISBN 80-86517-64-0.
- ↑ POLAKOVIČ, Daniel. Spolek na obnovu židovských památek. Peruc: Historicko geografická studie Židovského hřbitova u Hřivčic. 2015.
- ↑ a b Heřman, Jan. Jewish Cemeteries in Bohemia and Moravia. 1. vyd. Praha: Rada židovských obcí ČSR. Rok vydání neuveden. 104 s.
- ↑ POLAKOVIČ, Daniel. Historicko geografická studie Židovského hřbitova u Hřivčic. 2015.
- ↑ MAREŠ,J;KRAUSOVÁ,A. Osudy židovských rodin na Lounsku. Spolek na obnovu židovských památek. 2019.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov u Hřivčic na Wikimedia Commons
- Stránky o židovském hřbitovu u Hřivčic
- Stránky o historii Židů na Perucku
- Stránky Spolku na obnovu židovských památek
- Facebook židovského hřbitova u Hřivčic
- Dokument ČT "Kameny zmizelých", pořad Cesty víry, režisér J. Hovorka, 11.9. 2016
- Stránky o projektu obnovy židovského hřbitova u Hřivčic
Média použitá na této stránce
Autor: Howto, Licence: CC BY-SA 4.0
Memorial victims of holocaust from Peruc (Perutz), Jewish cementary Hřivčice (Riwtschitz)
Autor: Howto, Licence: CC BY-SA 4.0
Židovský hřbitov u Hřivčic 2019 1
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: Howto, Licence: CC BY-SA 4.0
Slavnostní odhalení památníku obětem holocaustu Z Peruce na Židovském hřbitově u Hřivčic (2019). V rámci natáčení dokumentu Kameny zmizelých v rámci pořadu Cesty víry promluvil vrchní zemský rabín Karol Efraim Sidon.
Autor: Howto, Licence: CC BY-SA 4.0
Židovský hřbitov u Hřivčic 2019 2