Adolf Opálka
npor. Adolf Opálka | |
---|---|
![]() Adolf Opálka v civilním oblečení | |
Narození | 4. ledna 1915 Rešice ![]() |
Úmrtí | 18. června 1942 (ve věku 27 let) Praha ![]() |
Národnost | Češi |
Rodiče | Viktor Jarolím |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | nadporučík pěchoty (plukovník in memoriam) |
Doba služby | 1936 – 1942† |
Sloužil | ![]() ![]() ![]() |
Složka | Československá armáda (1936-1942) Cizinecká legie (1939) |
Jednotka | Pěší pluk 43 Horský pěší pluk 2 (velitel čety) 1. pluk Cizinecké legie 11. pluk senegalských střelců Pěší pluk 1 (1940) |
Velel | 5. rota pěšího pluku 3 (1940) výsadková skupina Out Distance |
Války | druhá světová válka |
Bitvy | boje v kostele svatých Cyrila a Metoděje |
![]() |
Adolf Opálka (4. ledna 1915, Rešice – 18. června 1942, Praha) byl československý voják, velitel skupiny Out Distance. Zemřel na kůru pravoslavného kostela svatých Cyrila a Metoděje v Resslově ulici společně s dalšími 6 parašutisty, kteří se podíleli na přípravě a provedení atentátu na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha.
Mládí
Narodil se 4. ledna 1915 v Rešicích, v okrese Moravský Krumlov jako nemanželský syn tulešického mlynáře Viktora Jarolíma (1882—1942) a zemědělské dělnice Anežky Opálkové (1885—1923), která ve mlýně sloužila. Matka se později provdala do Rokytné (cca 14 km od Rešic) za kováře Jana Vérostu, s nímž měla dvě dcery. Vychováván byl prarodiči, rodiči své matky, později tetou, mladší neprovdanou sestrou své matky.
Po absolvování obecné školy a tří let měšťanské se začal učit automechanikem. Po úrazu ruky přestoupil na obchodní akademii v Brně, kde v roce 1936 maturoval. Od 1. října 1936 nastoupil k 43. pěšímu pluku v Brně. Odtud nastoupil již v hodnosti četaře aspiranta 1. září 1937 na Vojenskou akademii v Hranicích. Po absolvování akademie v červenci 1938 byl zařazen v hodnosti poručíka pěchoty k horskému pluku č. 2 v Ružomberku. V tomto útvaru sloužil i během mobilizace.
Z armády byl propuštěn po okupaci, a to 21. dubna 1939.
Byl skautem, členem Svazu skautů RČS.[1]
V exilu
26. června 1939 odešel společně se svým bratrancem Františkem Pospíšilem do Polska. Po krátkém pobytu v táboře v Malých Bronowicích odplul do Francie, kde nastoupil službu u Cizinecké legie v Africe. Po vypuknutí druhé světové války se vrátil zpět do Francie. 26. září 1939 byl prezentován u československé zahraniční armády v Agde. Přidělen byl k 1. pěšímu pluku vznikající 1. pěší divize, a 8. ledna 1940 byl přeložen k jejímu 3. pěšímu pluku jako velitel 5. roty.[2] Jelikož 3. pluk nebyl v době německého vpádu do Francie ještě bojeschopný, do bojů o ni nezasáhl.[2]
Po pádu Francie byl 12. července 1940 evakuován do Velké Británie, kde sloužil u kulometné roty Československé samostatné brigády. V létě 1941 souhlasil se zařazením do výcviku pro plnění zvláštních úkolů. Od 19. září 1941 do 24. března 1942 prodělal kurz na STS 26 ve Skotsku, dále parakurz a kurz útočného boje. Po ukončení výcviku byl již v hodnosti nadporučíka pěchoty jmenován velitelem výsadku Out Distance.
Nasazení
28. března 1942 krátce po půlnoci byl společně s Ivanem Kolaříkem (který o pět dní později spáchal sebevraždu) a Karlem Čurdou (který se stane konfidentem gestapa) vysazen u Ořechova nedaleko Telče. Přestože se zranil na noze, přesunul se do Prahy s falešnou občanskou legitimací na jméno Adolf Král. V polovině dubna 1942 se s dalšími parašutisty přesunul do Plzně, aby se podílel na přípravách a realizaci operace Canonbury, leteckém útoku RAF na plzeňskou Škodovku. Velel skupině složené z parašutistů z několika výsadkových skupin. V Praze se ukrýval u manželů Bradáčových[3] na Vinohradech. Oba manželé byli zastřeleni 24. října 1942 v Mauthausenu. Po atentátu na Heydricha se 5. června 1942 přesunul do nového úkrytu v kryptě pravoslavného kostela sv. Cyrila a Metoděje. Kvůli zradě Karla Čurdy byl tento úkryt gestapem odhalen.
Opálka padl společně s dalšími výsadkáři při obraně kostela sv. Cyrila a Metoděje v boji proti velké německé přesile. Trojice parašutistů – Opálka, Kubiš a Bublík – se bránila na kůru. Opálka těžce zraněný požil jed a následně se zastřelil.
Jako pomstu za jeho podíl na atentátu byla jeho teta Marie Opálková popravena 24. října 1942 v Mauthausenu. Rodina Opálkova byla vyvražděna (nebo zahynula v nacistických koncentračních táborech a věznicích) skoro celá. Tyto brutální nacistické represálie se týkaly i rodin bratranců, sestřenic, švagrů, švagrových a dalšího širšího příbuzenstva.
Památka
Po osvobození republiky byl in memoriam povýšen do hodnosti štábního kapitána pěchoty, v roce 1990 do hodnosti majora[2] a v roce 2002 rozkazem ministra obrany do hodnosti plukovníka in memoriam.
Jeho jméno nesou ulice v Praze-Kobylisích a v Brně-Bystrci.
Vyznamenání
- 1942
Československý válečný kříž 1939
- 1944
Pamětní medaile československé armády v zahraničí se štítky Francie a Velká Británie
- 1945
druhý Československý válečný kříž 1939
- 1947 Certificate of the King’s Commendation
- 1949
Československý vojenský řád Za svobodu
- 1968
Řád Bílého lva za vítězství
- 1991
Řád Milana Rastislava Štefánika
- 2010
Kříž obrany státu[4]
„ | Honneur et discipline, valeur et fidelité neboli Čest a disciplína, chrabrost a věrnost. | “ |
— Opálkovo heslo na pomníku v Rešicích |
Pamětní desky a pomníky
Pamětní deska s jeho jménem se nachází na kostele Cyrila a Metoděje v Praze. Na rohu ulic Václavská a Resslova je umístěna pamětní deska v chodníku a na rohu Buzulucké a Kafkovy ulice připomíná pamětní deska na domě místo, kde se na jaře 1942 Opálka ukrýval u Boženy Kropáčkové, která zázrakem celou Heydrichiádu přežila.
Další pamětní desky jej připomínají na jeho rodném domě v Rešicích a také na tamním pomníku obětí válek.[5] Jeho jméno se nachází také na pomníčku v místě seskoku u Ořechova.[6]
V Brně je jméno Adolfa Opálky uvedeno na mramorové plaketě, která je umístěna před vchodem do Masarykova studentského domova v Brně v Cihlářské ulici. Opálka zde pobýval během svých studií mezi roky 1932 a 1936. Odhalení desky proběhlo za přítomnosti představitelů města Brna 27. 5. 2002.[7] Dále ho pak připomíná sedm bust parašutistů u Muzea českého a slovenského exilu 20. století ve Štefánikově ulici.[8]
Fotogalefie
- Biologický otec Adolfa Opálky – mlynář Viktor Jarolím
- Rešice č. 101
- Pamětní deska v Praze
- Pamětní deska v Brně (Masarykovy koleje)
- Opálkovo jméno na detailu fontány – památníku československým výsadkářům v anglickém Royal Leamington Spa
- Opálkovo jméno je i na pamětní desce na kostele, kde se parašutisté skrývali
- Busta v kryptě kostela sv. Cyrila a Metoděje v Praze
- Osobní věstník MNO číslo 42 ze dne 20. října 1945 - titulní strana: udělení Československého válečného kříže 1939-1945
Odkazy
Reference
- ↑ ŠANTORA, Roman; NOSEK, Václav; JANOV, Slavomil, DOSTÁL, Václav. Skautské století. 1. vyd. Praha: Junák - svaz skautů a skautek ČR, Tiskové a distribuční centrum, 2012. ISBN 978-80-86825-72-4.
- ↑ a b c STEHLÍK, Eduard. OPÁLKA Adolf. In: LÁNÍK, Jaroslav, a kol. Vojenské osobnosti československého odboje 1939-1945. Praha: Ministerstvo obrany České republiky-Agentura vojenských informací a služeb (AVIS), 2005. ISBN 80-7278-233-9. S. 213.
- ↑ PAMĚTNÍ DESKY - MARIE BRADÁČOVÁ A ADOLF BRADÁČ Dostupné online
- ↑ Udělení resortních vyznamenání | Ministerstvo obrany. www.mocr.army.cz [online]. [cit. 2012-05-09]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2013-11-04.
- ↑ Rešice | Spolek pro vojenská pietní místa. www.vets.cz [online]. [cit. 2020-11-17]. Dostupné online.
- ↑ Ořechov | Spolek pro vojenská pietní místa. www.vets.cz [online]. [cit. 2020-11-17]. Dostupné online.
- ↑ Encyklopedie dějin města Brna. encyklopedie.brna.cz [online]. 2004 [cit. 2020-11-17]. Dostupné online.
- ↑ Encyklopedie dějin města Brna. encyklopedie.brna.cz [online]. 2004 [cit. 2020-11-17]. Dostupné online.
Související články
- Operace Anthropoid
- Atentát (film)
- Boj v kostele svatých Cyrila a Metoděje
- Josef Bublík, Jozef Gabčík, Jan Hrubý, Jan Kubiš, Jaroslav Švarc, Josef Valčík
- Božena Kropáčková, Terezie Kasperová
Literatura
- REICHL, Martin. Cesty osudu. Cheb: Svět křídel, 2004. ISBN 80-86808-04-1.
- LÁNÍK, Jaroslav a kolektiv. Vojenské osobnosti československého odboje 1939-1945. Praha: Ministerstvo obrany ČR-AVIS, 2005. ISBN 80-7278-233-9.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Adolf Opálka na Wikimedia Commons
- Kmenový list
- Adolf Opálka v Osobnosti Hrotovicka na webu muzeumhrotovice.cz
- Heydrich - konečné řešení: Češi se nevzdávají (43/44), ČT 2012, online na youtube
- Z deníku Adolfa Opálky
- operace Anthropoid Archivováno 4. 4. 2019 na Wayback Machine.
- A. Opálka na resice.cz
- A. Opálka na VHU Praha
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Stužka: Československý válečný kříž 1939.
Autor: Mboro, Licence: CC0
Stužka: Československá vojenská pamětní medaile se štítky: "F" a "VB" (Francie a Velká Británie).
Stužka: Vojenský řád Milana Rastislava Štefánika III. třídy – Česká a Slovenská Federativní Republika (1990-1992).
Autor: JiriMatejicek, Licence: CC BY-SA 3.0
Praha - Nové Město, Václavská - pamětní deska Adolfa Opálky
Stužka: Československý vojenský řád bilého lva "Za vítězství" I. stupně – Československo.
Viktor Jarolím (* 24. července 1882 Tulešice – 24. října 1942 koncentrační tábor Mauthausen) byl majitelem mlýna v Tulešicích číslo popisné 38. Viktor Jarolím byl biologickým otcem parašutisty nadporučíka Adolfa Opálky z výsadku Out Distance. Otcovství bylo pro německé vyšetřovatele atentátu na Reinharda Heydricha dostatečným důvodem, aby byl mlynář Viktor Jarolím zatčen, vyslýchán, vězněn, odsouzen v nepřítomnosti stanným soudem k trestu smrti a nakonec popraven v koncentračním táboře Mauthausen 24. října 1942 v 16.12 hodin střelou do týla v odstřelovacím koutě mauthausenského „bunkru“ během fiktivní lékařské prohlídky.
Autor: Charlie629, Licence: CC BY 3.0
Parachute fountain in The Jephson Gardens, Leamington Spa, England
Stužka: Československý válečný kříž 1939 – vyznamenání 2 krat.
* Titulní strana Osobního věstníku MINISTERSTVA NÁRODNÍ OBRANY číslo 42 ze dne 20. října 1945:
- IN MEMORIAM: Z pověření presidenta republiky byli vyznamenáni popravení a umučení českoslovenští občané: Československým válečným křížem 1939 "In memoriam": následuje abecední výčet jmen .... na straně 359 je uvedeno: armádní generál Bílý Josef, Praha, ... pokračuje výčet jmen .... na straně 363 je uvedeno: plukovník generálního štábu Churavý Josef, narozen 1894, Praha XI, ... pokračuje výčet jmen.
- Titulní strana tohoto věstníku obsahuje explicitně uvedené vyznamenání československým válečným křížem 1939 "In memoriam" pro JUC Opletal Jan, narozen 31.12.1915
- Titulní strana tohoto věstníku obsahuje explicitně a jmenovitě uvedené vyznamenání československým válečným křížem 1939 "In memoriam" pro posluchače pražských vysokých škol, kteří byli Němci mučeni a posléze popraveni dne 17. listopadu 1939: Doc. PhDr. Matoušek Josef narozen 1906; JUDr. Klíma Jaroslav narozen 1913; Prof. Weinert Jan narozen 1914; JUDr. Skorkovský František narozen 1909; JUC Adamec Josef narozen 1909; JUC Koula Bedřich narozen 1913; Šafránek Václav narozen 1920; MUC Černý Jan narozen 1914; Ing. Frauwitrh Marek narozen 1915.
- Titulní strana tohoto věstníku obsahuje explicitně uvedené vyznamenání třetím československým válečným křížem 1939 "In memoriam" pro: poručíka pěchoty Gabčík Josef, poručíka pěchoty Kubiš Jan, poručíka pěchoty Valčík Josef.
- Titulní strana tohoto věstníku obsahuje explicitně uvedené vyznamenání druhým československým válečným křížem 1939 "In memoriam" pro: kapitán pěchoty Opálka Adolf.
- Na poslední straně věstníku zcela dole je podepsán: divizní generál Ludvík Svoboda, vlastní rukou, ministr národní obrany.
Autor: Lubomir.ludvik, Licence: CC BY-SA 4.0
Adolf Opálka busta v kryptě kostela sv. Cyrila a Metoděje
Autor: Lubomir.ludvik, Licence: CC BY-SA 4.0
pamětní deska Adolf Opálka, Rešice čp. 101, okres Znojmo.
Планка Чехословацкого военного ордена "За Свободу"
Adolf Opálka (* 4. ledna 1915, Rešice – 18. června 1942, Praha) byl československý voják, velitel skupiny Out Distance. Zemřel na kůru pravoslavného kostela svatých Cyrila a Metoděje v Resslově ulici společně s dalšími 6 parašutisty, kteří se podíleli na přípravě a provedení atentátu na zastupujícího říšského protektora Reinharda Heydricha.
Stužka: Kříž obrany státu ministra obrany České republiky.
Autor: Veronika.kasparkova, Licence: CC BY-SA 4.0
Pamětní deska Adolfa Opálky na Masarykových kolejích ulici v Brně