Alexander Hood
Alexandr Hood, vikomt Bridport | |
---|---|
![]() Portrét z roku 1795 (Národní portrétní galerie, Londýn) | |
Narození | 2. prosince 1726 |
Úmrtí | 2. května 1814 (ve věku 87 let) |
Choť | Mary West (od 1758) Mary Sophia Bray (od 1788) |
Rodiče | Samuel Hood a Mary Hoskins |
Příbuzní | Samuel Hood[1] (sourozenec) |
Profese | politik a námořní důstojník |
Ocenění | Řád lázně |
Commons | Alexander Hood, 1st Viscount Bridport |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Alexander Hood, 1. vikomt Bridport (Alexander Hood, 1st Viscount Bridport, 1st Baron Bridport; 2. prosince 1726 – 2. května 1814) byl britský admirál. Od mládí sloužil u Royal Navy a vynikl v námořních válkách druhé poloviny 18. století. V roce 1795 dosáhl hodnosti admirála, v roce 1800 s titulem vikomta vstoupil do Sněmovny lordů. Jeho starším bratrem byl admirál Samuel Hood (1724–1816).
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/46/Captain_Alexander_Hood%2C_1726-1814_RMG_L8414.jpg/220px-Captain_Alexander_Hood%2C_1726-1814_RMG_L8414.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/Cricket_House_%285446682086%29.jpg/220px-Cricket_House_%285446682086%29.jpg)
Narodil se jako mladší syn reverenda Samuela Hooda (1692–1777). Do námořnictva vstoupil na základě nabídky admirála Thomase Smitha v roce 1741. Za války o rakouské dědictví byl povýšen na poručíka (1746), později se vyznamenal za sedmileté války v bojích proti Francii. Vynikl účastí v bitvě u Quiberonu (1759) a v roce 1761 byl povýšen na kapitána. Po zbytek sedmileté války operoval ve Středozemním moři, poté velel několika lodím v různých lokalitách. Později bojoval ve válce proti USA, v roce 1780 dosáhl hodnosti kontradmirála a vyznamenal se v bojích u Gibraltaru (1782). Nějakou dobu byl aktivní také v politice, v letech 1784–1796 byl poslancem Dolní sněmovny, kde se připojil k toryům. V roce 1787 byl povýšen na viceadmirála a o rok později obdržel Řád lázně. V roce 1790 byl členem soudu, který osvobodil kapitána Williama Bligha za ztrátu lodi Bounty. Znovu se vyznamenal ve válkách proti revoluční Francii, za účast v bitvě Slavného 1. června (1794) získal irský šlechtický titul barona Bridporta. Samostatné vítězství pak vybojoval v bitvě u Groix (1795), načež jeho peerský titul byl rozšířen na celou Británii a stal se členem Sněmovny lordů. V roce 1795 byl zároveň povýšen na admirála a v letech 1795–1800 byl vrchním velitelem v Lamanšském průlivu. V letech 1795–1797 řídil námořní operace z Londýna, na moře vyplul naposledy v roce 1798 a velel blokádě Brestu. V letech 1796–1800 zastával čestnou hodnost kontradmirála Velké Británie a v letech 1801–1814 byl uživatelem čestného titulu viceadmirála Spojeného království. V roce 1800 odešel do výslužby a při té příležitosti získal titul vikomta.
Byl dvakrát ženatý, ale zemřel bez potomstva. Jeho smrtí zanikly britské peerské tituly, na vzdálenější příbuzenstvo přešel jen irský titul barona. Jeho sídlem byl zámek Cricket House (hrabství Somerset).
Jeho starší bratr Samuel Hood (1724–1816) byl též admirálem a významným námořním vojevůdcem druhé poloviny 18. století. Z dalších generací rodu vynikli ve službách Royal Navy Samuel Hood (1762–1814) a Arthur William Hood (1824–1901), první námořní lord (1885–1886 a 1886–1889).
Postava admirála Hooda jako předsedy soudu s kapitánem Williamem Blighem se objevila ve filmu Bounty, roli hrál Laurence Olivier.
Odkazy
Reference
- ↑ Kindred Britain.
Literatura
- KRÁLÍČEK, Václav: Lvi na vlnách. Anatomie námořních bojů Velké Británie s Francií v letech 1789–1794 v Atlantiku; Nakladatelství Epocha, Praha, 2018; 198 s. ISBN 978-80-7557-145-8
- ŠŤOVÍČEK, Michal: Francie proti Evropě. Války revoluční Francie 1792–1802; Nakladatelství Epocha, Praha, 2017; 504 s. ISBN 978-80-7557-041-3
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Alexander Hood na Wikimedia Commons
- Admirál Alexander Hood na webu The History of Parliament
- Admirál Alexander Hood na webu thepeerage
Média použitá na této stránce
Captain Alexander Hood, 1726-1814
A three-quarter-length portrait to right, in captain's undress uniform (over three years) 1748-67, and wearing his own hair. Rocks are positioned in the foreground, and he leans with his left forearm against a rock while his right hand is on his sword. Foliage trails down from the rock above the sitter's head. The sea is shown in the background with an action from 1761, depicting Hood recapturing the British ship, 'Warwick', from the French in the Mediterranean.
Created 1st Viscount Bridport in 1800, he was the younger brother of Samuel, 1st Viscount Hood, and commanded the frigate Minerva, 32 guns, at Quiberon Bay in 1759. In 1778 he commanded the 'Robust', 74 guns, in Palliser's division of the fleet at Ushant and took his side in the subsequent courts martial known as 'the Keppel affair'. Hood commanded a division of Howe's fleet at the relief of Gibraltar in 1782 and was his third-in-command at the Battle of the First of June, 1794. In 1795, while commanding the Channel fleet, he fought a partial action with the French fleet off the Ile de Groix. Reynolds may have employed the marine painter, Richard Wright, to paint the naval action in the background of the portrait. The setting contributes to the artist's intention to show the sitter retaining his elevated status and aristocratic bearing even in the midst of war. Reynolds's naval portraits brought together the nationalism, formality and rigid social hierarchy of 18th-century British society. This depiction of Hood states the authority and confidence of the sitter and combines a classical repose with contemporary naval dress.
In 1740 Reynolds was apprenticed to the portrait painter Thomas Hudson, (1701-90) and, after early work in his native Devon, travelled to Italy in 1749. In 1753 he set up in London and rapidly began to make a name as portrait painter, profoundly influenced by his time in Italy. He became the first President of the Royal Academy in 1768 and was knighted in 1769. He was the most influential figure of the century in elevating British painting and portraiture. Reynolds borrowed poses from the old masters and by 1759 he had created social portraits in a new style that were deemed fresh and modern, and yet dignified the status of the sitter. In 1825 the sitter's widow, Viscountess Bridport, presented this portrait to Greenwich Hospital, of which Bridport had also been Treasurer. It is signed and dated 'J Reynolds Pinxt 1764'.
Autor: Jason Puddephatt, Licence: CC BY-SA 2.0
Cricket St Thomas House and Hotel