Alois Mezera
Alois Mezera | |
---|---|
![]() Alois Mezera | |
Narození | 20. června 1889 Slaný ![]() |
Úmrtí | 26. září 1945 (ve věku 56 let) Rýzmburk ![]() |
Povolání | architekt |
Choť | Julie Winterová-Mezerová |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Stra%C5%A1nice_krematorium_bok_2.jpg/220px-Stra%C5%A1nice_krematorium_bok_2.jpg)
Alois Mezera (20. června 1889, Slaný[1] – 26. září 1945, Rýzmburk) byl český funkcionalistický a klasicistně puristický architekt. Patří k opomíjeným osobnostem české architektury. Byl předsedou Společnosti architektů. Jeho manželkou byla malířka Julie Winterová-Mezerová.[2][3]
Životopis
Mezi roky 1910–1913 vystudoval na pražské Vysoké škole uměleckoprůmyslové v Praze u Josipa Plečnika. Podílel se také na návrzích interiérů císařských vlaků pro Rakousko-Uhersko a Osmanskou říši.
Oženil se s malířkou Julianou Winterovou a podnikl celou řadu studijních cest po celé Evropě, včetně Turecka.
V letech 1920–1925 byl členem Spolku výtvarných umělců Mánes. Po první světové válce vypracoval celou řadu návrhů památníků obětem tohoto konfliktu. Účastnil se řady architektonických výstav v různých evropských hlavních městech.
Realizované stavby
- Rodinný dům v ulici u Pernikářky v Praze (1922–1923)
- Nová radnice v Úpici (1922–1923)[4]
- Gymnázium Milana Rastislava Štefánika v Novém Městě nad Váhom (1923)[5][6]
- Gymnázium a školy v Trutnově (1923–1924)
- Soudní budova v České Skalici
- Masarykova národní škola v Ústí nad Labem – Krásném Březně (1927)[7]
- Gymnázium Františka Živného v Bohumíně (1927–1929)
- Krematorium Strašnice v Praze (1927–1930)[8][9]
- Československá velvyslanectví v Berlíně a Ankaře
- Velvyslanectví České republiky v Bělehradu (1927)
- Československý dům v Bělehradě (1928)
- Rodinný dům v ulici Ke Klimentce v Praze (1927–1928)
- Rodinný dům v Kozlovské ulici v Praze (po 1930)
- Nájemní dům v Sokolovské ulici v Praze (1937–1938)
- Nemocenská pojišťovna v Benešově
Kromě toho se účastnil řady soutěží, mj. na kostel na Královských Vinohradech, krematorium na Vyšehradě, Nejvyšší soud v Brně a další.
Odkazy
Reference
- ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnost Slaný
- ↑ Informace o manželce Aloise Mezery. www.nadacnifondgtu.cz [online]. [cit. 2011-06-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-07-15.
- ↑ Životopisná data Julie Winterové-Mezerové
- ↑ Zmínka o projektu nové radnice. www.jestrebihory.net [online]. [cit. 2011-06-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2009-08-18.
- ↑ Gymnázium v Novém Městě nad Váhom
- ↑ Historie Gymnázia v Novém Městě nad Váhom
- ↑ Masarykova národní škola v Ústí nad Labem
- ↑ Strašnické krematorium[nedostupný zdroj]
- ↑ Krematorium na webu praha10.cz. www.p10.cz [online]. [cit. 2011-06-27]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-03-13.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Alois Mezera na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Alois Mezera
- Alois Mezera a Krematorim Strašnice
- Životopisná data AM
- Alois Mezera v informačním systému abART
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Alois Mezera (1889-1945), český funkcionalistický a klasicistně puristický architekt