Anna Veithová
Anna Veithová | |
---|---|
![]() Na vyhlášení ankety, kde se stala rakouskou Sportovkyní roku 2013 | |
Datum narození | 18. června 1989 (34 let) |
Místo narození | Hallein, Salcbursko |
Stát | ![]() |
Výška | 166 cm |
Hmotnost | 64 kg |
Choť | Manuel Veith (od 2016) |
Oficiální web | www |
Sportovní informace | |
Sport | alpské lyžování |
Klub | Skiklub Hypo Hallein |
Ukončení kariéry | květen 2020[1] |
Světový pohár v alpském lyžování | |
Debut | 11. listopadu 2006 (v 17 letech) |
Počet výher | 15 (11x obří slalom, 3x Super G, 1x komb.) |
Stupně vítězů | 46 |
Velký glóbus | 2 (2014, 2015) |
Malý glóbus | 3 (obří slalom 2014, 2015, komb. 2015) |
Medaile v alpském lyžování | |
Olympijské hry | 1 – 2 – 0 |
Mistrovství světa | 3 – 2 – 1 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
![]() | ||
zlato | 2014 Soči | Super G |
stříbro | 2014 Soči | obří slalom |
stříbro | 2018 Pchjongčchang | Super G |
Mistrovství světa v alpském lyžování | ||
zlato | 2011 Ga-Pa | superkombinace |
zlato | 2015 Colorado | Super G |
zlato | 2015 Colorado | obří slalom |
stříbro | 2011 Ga-Pa | soutěž družstev |
stříbro | 2015 Colorado | sjezd |
bronz | 2013 Schladming | obří slalom |
Světový pohár (velký křišťálový glóbus) | ||
zlato | SP 2014 | celkově |
zlato | SP 2015 | celkově |
Mistrovství světa juniorů | ||
zlato | 2006 Québec | kombinace |
zlato | 2006 Québec | Super G |
zlato | 2008 Formigal | obří slalom |
zlato | 2008 Formigal | kombinace |
stříbro | 2006 Québec | sjezd |
stříbro | 2008 Formigal | Super G |
bronz | 2009 Ga-Pa | Super G |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a6/Austrian_Sportspeople_of_the_Year_2014_winners_16_Anna_Fenninger.jpg/220px-Austrian_Sportspeople_of_the_Year_2014_winners_16_Anna_Fenninger.jpg)
Anna Veithová (nepřechýleně Veith, rodným příjmením Fenningerová, * 18. června 1989 Hallein, Salcbursko) je bývalá rakouská alpská lyžařka, olympijská vítězka v superobřím slalomu a stříbrná v obřím slalomu ze Zimních olympijských her 2014 v Soči. Na XXIII. zimní olympiádě v Pchjongčchangu přidala stříbro ze Super G. Stala se také trojnásobnou mistryní světa, a to v superkombinaci z MS 2011 v Ga-Pa a v Super G i obřím slalomu ze Světového šampionátu 2015 v Beaver Creeku a Vailu.
V sezónách 2014 a 2015 se stala celkovou vítězkou Světového poháru. Vyjma velkého křišťálového glóbu vyhrála ve stejných letech také celkovou klasifikaci obřího slalomu a v roce 2015 neoficiálně kombinaci.
Během kariéry byla univerzální lyžařkou jezdící všechny disciplíny. Nejlepších výsledků dosáhla v obřím slalomu a Super G. Celkem vyhrála patnáct závodů, z toho jedenáct v obřím slalomu, tři v Super G a jeden v kombinaci. Debutový triumf vybojovala v prosinci 2011 v obřím slalomu konaném v rakouském Lienzi.[2] Po dalším vítězství ve stejné disciplíně v prosinci 2012,[3] přišel v březnu 2013 premiérový triumf ze Super G během garmischského závodu.[4]
V rakouské anketě Sportovec roku se v roce 2011 stala Nováčkem roku a v letech 2013 a 2014 byla vyhlášena Sportovkyní roku.
Za snowboardistu Manuela Veitha se provdala 16. dubna 2016 v Jižním Tyrolsku a přijala jeho příjmení.[5] V lednu 2016 se jejím manažerem stal bývalý tenista Florian Krumrey.[6]
Sportovní kariéra
2006–2010: Debut ve světovém poháru a vzestup
V roce 2006 se na québeckém šampionátu stala juniorskou mistryní světa v Super-G a kombinačním závodu. Stříbro přidala ve sjezdu.
Ve Světovém poháru debutovala v sedmnácti letech 11. listopadu 2006 slalomem ve finském sportovním středisku Levi. Na první body, umístěním mezi nejlepšími třiceti, dosáhla 21. ledna 2007 v italské Cortině, když skončila na 16. místě v obřím slalomu. Dne 22. prosince téhož roku pak ve Svatém Antonu zajela čtvrté místo superkombinace. Na juniorském Světovém šampionátu 2008 v Le Massif vybojovala dvě zlaté medaile v soutěžích obřího slalomu a kombinace. Stříbrný kov přidala ze Super G.
V sezóně 2009 dosáhla na šest umístění mezi elitní desítkou závodnic. Nejvýše figurovala na 2. příčce závodu Super-G konaného 26. ledna 2009 v Cortině. Na Mistrovství světa 2009 ve francouzském středisku Val-d'Isère dojela ve své nejsilnější disciplíně na 4. pozici a v superkombinaci na 7. místě. Z juniorského šampionátu 2009 v Garmisch-Partenkirchenu si odvezla bronzový kov ze superobřího slalomu.
Ve Světovém poháru 2010 skončila ve třech závodech mezi elitní desítkou. Rakousko reprezentovala na Zimních olympijských hrách 2010 ve Vancouveru, kde byla šestnáctá v Super-G i superkombinaci a dvacátá pátá ve sjezdu.
2011: Mistryně světa
Sezóna přinesla nejkvalitnější výsledky v dosavadní kariéře lyžařky. V závodech světového poháru dojela dvanáctkrát v Top 10, z toho se dvakrát umístila na stupních vítězů. V konečné celkové klasifikaci jí patřilo 12. místo. V jednotlivých disciplínách figurovala na 6. příčce ve sjezdu a 7. místě v Super G.
Na Mistrovství světa v alpském Garmisch-Partenkirchenu získala zlatou medaili v superkombinačním závodu.[7] Stříbrný kov přidala jako členka rakouského týmu v závodu družstev společně s Romedem Baumannem, Michaelou Kirchgasserovou, Benjaminem Raichem, Marlies Schildovou a Philippem Schörghoferem. V březnu pak na rakouském šampionátu vybojovala zlato v Super G.
2014: Olympijská vítězka a velký křišťálový glóbus
Druhou účast „pod pěti kruhy“ zaznamenala na únorových Zimních olympijských hrách v Soči, kde soutěže probíhaly ve středisku Roza Chutor poblíž Krasnoj Poljany. Premiérovou medaili si vyjela v superobřím slalomu. Čas 1:25,52 sekundy byl nejrychlejší ze všech startujících a Fenningerová se stala olympijskou vítězkou.[8][9]. Zástupkyně rakouského lyžování tak potřetí za sebou zvítězila v této olympijské disciplíně. Následně přidala stříbrný kov v obřím slalomu.
V sezóně Světového poháru vyhrála čtyři závody obřího slalomu, čímž si zajistila první kariérní křišťálový glóbus v této disciplíně. Konečná druhá místa obsadila ve sjezdu a superobřím slalomu. Celkový zisk 1381 bodů ji tak stačil k prvenství v celkové klasifikaci a velkému křišťálovému glóbu, když její náskok na druhou Němku Mariu Höflovou-Rieschovou činil téměř 200 bodů. Stala se tak první Rakušankou od roku 2007 a titulu Nicole Hospové, která opanovala celkovou klasifikaci světového poháru.
2015: Dvojnásobná světová šampionka a druhý velký křišťálový glóbus
Na únorovém Mistrovství světa v coloradských střediscích Vail a Beaver Creek se stala dvojnásobnou zlatou medailistkou, když vyhrála závody v obřím slalomu a také Super G. K druhému titulu uvedla: „Toužila jsem po zlaté medaili, ale že to nakonec dopadne, to bych si nepomyslela. Sama to doteď ještě moc nechápu.“[10] Třetí kov přidala ze sjezdu, v němž dojela na druhém místě.[11] S Mazeovou tak vybojovala na šampionátu nejvíce medailí.
Ve Světovém poháru zvítězila v šesti závodech a patnáctkrát se umístila na stupních vítězů. Zisk 1553 bodů jí zajistil úspěšnou obhajobu celkové výhry – velkého křišťálového glóbu, když druhou Tinu Mazeovou porazila rozdílem pouhých 22 bodů. Triumfovala také v konečné dílčí klasifikaci kombinační soutěže, opět před druhou Mazeovou.
Vítězství ve Světovém poháru
Sezónní vítězství – křišťálové glóby
![]() | Sezóna |
Disciplína | |
2014 | celkově |
obří slalom | |
2015 | celkově |
obří slalom | |
kombinace |
Stupně vítězů
- 15 vítězství
- 11 vítězství v obřím slalomu
- 3 vítězství v Super G
- 1 vítězství v kombinaci
- 45krát na pódiu (do třetího místa; 15x obří slalom, 21x Super-G, 8x sjezd, 1x kombinace)
Sezóna | datum | místo konání | disciplína | pořadí |
2009 | 26. ledna 2009 | ![]() | Super G | 2. |
2011 | 8. ledna 2011 | ![]() | sjezd | 3. |
21. ledna 2011 | ![]() | Super G | 3. | |
2012 | 4. prosince 2011 | ![]() | Super G | 2. |
7. prosince 2011 | ![]() | Super G | 3. | |
28. prosince 2011 | ![]() | obří slalom | 1. | |
8. ledna 2012 | ![]() | Super G | 3. | |
5. února 2012 | ![]() | Super G | 2. | |
18. března 2012 | ![]() | obří slalom | 2. | |
2013 | 2. prosince 2012 | ![]() | Super G | 3. |
19. prosince 2012 | ![]() | obří slalom | 2. | |
28. prosince 2012 | ![]() | obří slalom | 1. | |
12. ledna 2013 | ![]() | sjezd | 3. | |
13. ledna 2013 | Super G | 2. | ||
26. ledna 2013 | ![]() | obří slalom | 3. | |
3. března 2013 | ![]() | Super G | 1. | |
9. března 2013 | ![]() | obří slalom | 1. | |
2014 | 30. listopadu 2013 | ![]() | Super G | 2. |
7. prosince 2013 | ![]() | sjezd | 3. | |
8. prosince 2013 | Super G | 3. | ||
14. prosince 2013 | ![]() | Super G | 3. | |
28. prosince 2013 | ![]() | obří slalom | 1. | |
11. ledna 2014 | ![]() | sjezd | 2. | |
2. března 2014 | ![]() | sjezd | 2. | |
6. března 2014 | ![]() | obří slalom | 1. | |
7. března 2014 | obří slalom | 1. | ||
13. března 2014 | ![]() | Super G | 2. | |
16. března 2014 | obří slalom | 1. | ||
2015 | 25. října 2014 | ![]() | obří slalom | 1. |
5. prosince 2014 | ![]() | sjezd | 2. | |
21. prosince 2014 | ![]() | Super-G | 2. | |
28. prosince 2014 | ![]() | obří slalom | 2. | |
19. ledna 2015 | ![]() | Super G | 2. | |
24. ledna 2015 | ![]() | sjezd | 2. | |
25. ledna 2015 | Super G | 2. | ||
21. února 2015 | ![]() | obří slalom | 1. | |
1. března 2015 | ![]() | superkombinace | 1. | |
2. března 2015 | Super G | 1. | ||
7. března 2015 | ![]() | sjezd | 2. | |
8. března 2015 | Super-G | 3. | ||
13. března 2015 | ![]() | obří slalom | 1. | |
19. března 2015 | ![]() | Super-G | 2. | |
22. března 2015 | obří Slalom | 1. | ||
2018 | 17. prosince 2017 | ![]() | Super-G | 1. |
Konečné pořadí v sezónách
Sezóna | |||||||
Věk | Celkové | Slalom | Obří slalom | Super-G | Sjezd | Kombinace | |
2007 | 17 let | 108. | — | 40. | — | — | — |
2008 | 18 let | 60. | — | 52. | 32 | — | 14. |
2009 | 19 let | 20. | 39. | 52. | 15. | 21. | 7. |
2010 | 20 let | 26. | — | — | 13. | 26. | 6. |
2011 | 21 let | 12. | 59. | 33. | 7. | 6. | 9. |
2012 | 22 let | 5. | 54. | 4. | 3. | 19. | 8. |
2013 | 23 let | 3. | — | 2. | 3. | 8. | 13. |
2014 | 24 let | 1. | – | 1. | 2. | 2. | 8. |
2015 | 25 let | 1. | — | 1. | 2. | 2. | 1. |
2016 | 26 let | v říjnu utrpěla zranění kolene, které ji vyřadilo z celé sezóny | |||||
2017 | 27 let | 74. | — | 48. | 26. | 45. | — |
2018 | 28 let | 15. | — | 33. | 3. | 12. | — |
2019 | 29 let | 39 | — | 18 | 26 | 34 | — |
Ceny a nominace
- Sportovkyně roku Rakouska – nováček roku: 2011
- Sportovkyně roku Rakouska: 2013, 2014, 2015
- Skieur d'Or: 2014, 2015
- Laureus: nominace na sportovkyni roku 2015
- Ženská sportovní nadace: nominace na sportovkyni roku 2015[12]
- Polská tisková agentura: nominace na evropskou sportovkyni roku 2015[13]
- Čestný odznak Za zásluhy o Rakouskou republiku: 2016[14]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Anna Fenninger na anglické Wikipedii.
- ↑ Rücktritt: Olympiasiegerin Anna Veith beendet ihre Karriere. skiweltcup.tv [online]. 2020-05-13 [cit. 2022-02-07]. Dostupné online. (německy)
- ↑ WILLIAMS, Eric. Fenninger takes first career World Cup win at home in Lienz GS, Vonn fifth [online]. Ski Racing.com, December 28, 2011. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Fenninger earns first win of season on home snow, Shiffrin her career best GS [online]. Ski Racing.com, December 28, 2012. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MINTZ, Geoff. Mancuso third in Garmisch, as Fenninger knocks the German into runner-up position [online]. Ski Racing.com, March 3, 2013. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Tajná veselka sexy Anny Fenninger! Podívejte se na její vtipnou svatební fotku [online]. Týden.cz, 2016-04-18 [cit. 2016-04-19]. Dostupné online.
- ↑ Fenninger: Neustart mit Wulff-Manager [online]. oe24.at, 3-1-2016 [cit. 2016-12-18]. Dostupné online. (německy)
- ↑ Fenninger takes World Champs gold in Super Combined [online]. Ski Racing.com, February 11, 2011. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MINTZ, Geoff. Ski Racing [online]. 15. února 2014 [cit. 15.února 2014]. Dostupné online.
- ↑ Austrian Anna Fenninger wins women’s Super G Gold at Sochi [online]. news.biharprabha.com [cit. 2014-02-15]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Superobří slalom na MS ovládla Fenningerová, favoritka Vonnová má bronz. iDNES.cz [online]. 2015-02-03 [cit. 2015-02-04]. Dostupné online.
- ↑ Mazeová slaví na MS sjezdařské zlato, těsně předčila Fenningerovou. iDNES.cz [online]. 2015-02-06 [cit. 2015-02-06]. Dostupné online.
- ↑ Anna Fenninger für "Sportswoman of the year" nominiert [online]. diepresse.com [cit. 2016-12-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Djokovic ist "Europas Sportler des Jahres" - Fenninger und Hirscher in Top 10 [online]. nachrichten.at [cit. 2016-12-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Kanzleramtsminister Ostermayer überreicht Anna Veith das Große Ehrenzeichen für Verdienste um die Republik Österreich [online]. ots.at [cit. 2016-12-18]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Anna Veithová na Wikimedia Commons
- Anna Veithová – oficiální stránka (německy)
- Anna Veithová v databázi Mezinárodní lyžařské federace (anglicky)
- Anna Veithová – fanouškovské stránky (německy)
- Anna Veithová v databázi Olympedia (anglicky)
Média použitá na této stránce
Olympic Rings without "rims" (gaps between the rings), As used, eg. in the logos of the 2008 and 2016 Olympics. The colour scheme applied here was specified in 2023 guidelines.
Olympic Rings without "rims" (gaps between the rings), As used, eg. in the logos of the 2008 and 2016 Olympics. The colour scheme applied here was specified in 2023 guidelines.
Flag of Canada introduced in 1965, using Pantone colors. This design replaced the Canadian Red Ensign design.
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
National flag and merchant ensign of Germany from 1933 to 1935.
National flag and merchant ensign of Germany from 1933 to 1935.
National flag and merchant ensign of Germany from 1935 to 1945.
The Canadian Red Ensign, the national flag of Canada from 1957 to 1965. (see: the Canadian Red Ensign on the Register of Arms, Flags and Badges)
The Canadian Red Ensign, the national flag of Canada from 1957 to 1965. (see: the Canadian Red Ensign on the Register of Arms, Flags and Badges)
Bundesdienstflagge (Flag of the federal authorities of Germany). Under German law, federal states, municipalities, institutions or private persons are not allowed to use this flag.
Flag of Liechtenstein
Flag of the unified Team of Germany for the Olympic Games, 1960–1968.
Autor: Manfred Werner / Tsui, Licence: CC BY-SA 3.0
Anna Fenninger: Female Sportsperson of the Year at the award show for the Austrian Austrian Sportspersonalities of the year 2013 (Austria Center Vienna).
Autor: Manfred Werner - Tsui, Licence: CC BY-SA 3.0
Anna Veith - Austrian Sportspersonalities of the Year 2014 (Austria Center Vienna).