Anton Raphael Mengs
Anton Raphael Mengs | |
---|---|
![]() Autoportrét, cca 1775 | |
Narození | 22. března 1728 nebo 12. března 1728 Ústí nad Labem ![]() |
Úmrtí | 29. června 1779 (ve věku 51 let) Řím ![]() |
Příčina úmrtí | tuberkulóza |
Místo pohřbení | Řím Anton Raphael Mengs' grave Church of Santi Michele e Magno |
Povolání | malíř a historik umění |
Rodiče | Ismael Israel Mengs |
Děti | Anna Maria Mengs |
Příbuzní | Theresa Concordia Mengsová[1] a Julia Charlotte Mengsová (sourozenci) |
Významná díla | François, baron z Hallebergu Portrét Isabely Parreño y Arce Portrét Julie Carlotty Mengsové |
Mecenáš | José Nicolás de Azara |
Ocenění | Řád zlaté ostruhy |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Anton Raphael Mengs (12. března 1728, Ústí nad Labem[2] – 29. června 1779, Řím, Itálie) byl německý malíř raného klasicismu, malíř mytologických scén, náboženských obrazů a portrétů.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/Mengs%2C_Selbstbildnis_im_roten_Mantel.jpg/220px-Mengs%2C_Selbstbildnis_im_roten_Mantel.jpg)
Život
Narodil se jako syn původem dánského malíře Ismaela Mengse, v době kdy byl otec saským dvorním malířem a rodina bydlela v Ústí nad Labem. První malířské školení získával spolu s bratrem Moritzem a sestrami Theresií Concordií a Julií Carlottou v ateliéru svého otce. S otcem také v letech 1741 - 1744 podnikl první studijní cestu do Říma, kde se rodina na čas usadila a Anton Rafael dále studoval v ateliéru Antona Marona, oženil se s jeho dcerou. Na Akademii v Římě rovněž vyučoval malbu. Při pobytu tam vyzdobil freskami chrám sv. Eusebia na Esquilinu a Vatikánskou knihovnu. Papež Klement XIII. jej za zásluhy jmenoval rytířem Řádu zlaté ostruhy.
Roku 1751 byl jmenován vrchním dvorním malířem saského kurfiřta. Fridricha Augusta II. a jeho manželku v Drážďanech rovněž portrétoval. Dále namaloval Nanebevstoupení Páně pro hlavní oltář, a Navštívení Panny Marie a Josefův sen na postranní oltáře, novostavby Dvorního chrámu Nejsvětější Trojice (Katholische Hofkirche der heiligsten Trinität). Roku 1759 pobýval na královském dvoře v Neapoli, kde vytvořil královské portréty a fresky v královském paláci.
Dvakrát pobýval ve Španělsku. V letech 1761 - 1769 vytvořil portrét krále Karla III., podle antických předloh z Herculanea pak nástropní fresky v Palacio Real v Madridu a podobizny šlechticů. Stal se ředitelem Španělské královské akademie, na níž např. v roce 1770 vyučoval Francisca Goyu. Pro španělskou královskou kapli v Aranjuez vytvořil svůj poslední oltářní obraz Zvěstování P. Marie z roku 1779. Pro anglický královský dvůr namaloval obraz Perseus osvobozuje Andromedu. Mengsovým poslední nedokončeným dílem byla kresba ruky s lilií Archanděla Gabriela. Po smrti byl se všemi poctami pohřben v Panteonu v Římě.
Tvorba
Proslul jako portrétista, malíř náboženských obrazů monumentálních rozměrů a nástěnných maleb. Myšlenkově vycházel z osvícenství. Stýkal se s mnoha intelektuály (např. bavorskou markraběnkou Vilemínou), vědci, výtvarnými umělci a literáty. Pobýval na malířských akademiích v Římě, Florencii, Benátkách, Bologni či Augsburgu. Ve svých memoárech o něm píše Giacomo Casanova. Následoval společnost Johanna Joachima Winckelmanna a čerpal z jeho díla Myšlenky o nápodobě řeckých děl v malířství a sochařství. Původně byl evangelík, ale roku 1756 pod vlivem Říma konvertoval ke katolicismu a s tolerancí se pohyboval v prostředí různých konfesí (v luteránském Sasku i v katolickém Římě a Španělsku). Prostřednictvím námětů z antické mytologie i z křesťanství, často alegorických scén monumentálního měřítka, prosazoval myšlenky kosmopolitní osvícenské kultury. V portrétní malbě se snažil o realistické vystižení charakteru osob.
Sám sebe považoval za proroka nového umění a tvrdil, že jeho úlohou je vdechnout skomírajícímu a pokleslému umění nový život. Ve freskové malbě kritizoval jako úpadek dílo pozdně barokního Benátčana Giovanniho Battisty Tiepola, který působil ve Španělsku a v Neapoli současně s Mengsem. Věřil v nápravu společnosti skrze umění. Zejména se věnoval olejomalbě, nástěnné malbě, kresbě pastelem a grafickým technikám. K jeho grafickým návrhům patří medaile papeže Klementa XIV.. Malbami je zastoupen především v mnoha kostelech, palácích a galeriích v Evropě, zejména v Drážďanech (32 děl), v Římě, ve Španělsku v Madridu, v USA v New Yorku nebo v Bostonu.
Dílo
- Autoportréty - patřily k jeho oblíbeným námětům, vytvořil nejméně čtyři (1744, 1770, 1774, 1777)
- Portrét sestry Julie Carlotty, kolem 1746
- Paridův soud (1756), Ermitáž, Sankt Petěrburg
- Nanebevstoupení Krista, olejomalba na hlavním oltáři, dva obrazy na postranních oltářích (1856), Dvorní kostel Nejsvětější Trojice (Hofkirche der Heiligste Trinität), Drážďany
- Portrét saského krále Augusta III. (1745), Gemäldegalerie, Drážďany
- Portrét papeže Klementa XIII. (1758), Pinacoteca, Bologna
- Portrét Johann Joachim Winckelmann, 1758-1762, Metropolitní muzeum umění, New York
- Parnas (1760-1761) nástropní freska, Villa Albani v Římě
- Portrét princezny Marie Luisy Parmské, (1765), Louvre Paříž
- Portrét prince z Asturie, nástupce Karla IV. Španělského, kolem 1765
- Bůh Helios jako personifikace poledne, kolem 1765
- Bohyně Diana jako personifikace noci, kolem 1765
- Sv. Jan Křtitel káže na poušti, olejomalba
- Perseus a Andromeda
- Bůh Jupiter líbá Ganymeda, olejomalba; Řím, dala podnět k historce o vztahu J. J. Winckelmanna k A. R. Mengsovi
- Noli me tangere, Kristus se zjevuje Marii Magdaléně, olejomalba
- Alegorie Pravdy, olejomalba, Museum of Fine Arts, Boston
- nástropní malba Nanebevzetí sv. Eusebia v chrámu Sant'Eusebio all'Esquilino v Římě
- nástropní freska Historie vítězí nad časem - alegorie Musea Clementina, nástropní freska v Camera dei Papiri, Vatikánská knihovna
- Portrét malíře Giovanniho Casanovy, Giacomova bratra
- Georg Clavering de Nassau, lord z Fordwiche, 1770-73; umělecké sbírky spořitelny, Florencie
- Kristus na hoře Olibvetské, 1769, Královský palác Madrid
- Klanění pastýřů (1770), Madrid, Prado
- Kristus klesá pod křížem cestou na Golgotu
- Panna Maria Bolestná, oltářní obrázek v děkanském chrámu v Ústí nad Labem
- Portrét Johanna Joachima Winckelmanna, Metropolitní Muzeum, New York, 1777
Galerie
- Nanebevstoupení Krista, Drážďany
- Princ z Asturie, kolem 1765
- Marie Luisa Španělská
- Helios jako personifikace poledne
- Hesperus jako personifikace večera
- Diana jako personifikace noci
- Sv. Jan Křtitel káže na poušti
- Kristus na hoře Olivetské
- Markýza de Llano
- Madona s dítětem
- Triumf Historie nad Časem
- Mengs Parnas
- Perseus osvobozuje Andromedu, Ermitáž
- George Clavering of Nassau, lord Fordwich, 1770-73
- Josefův sen, 1774
- Jupiter líbá Ganymeda
- Potěšení
- Portrét Williama Burtona Conynghama (1733–1796)
- Autoportrét, 1774
- Sedící muž, Metropolitní muzeum, New York
Odkazy
Reference
- ↑ Union List of Artist Names. 5. března 2021. Dostupné online. [cit. 2021-05-21].
- ↑ Matriční záznam o narození a křtu
Literatura
- Constantin von Wurzbach: Mengs, Raphael Anton. In: Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich. 17. Theil. Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, Wien 1867, s.347–357; dostupné online [1]
- Dějiny českého výtvarného umění (1780-1890), díl III/1, Academia Praha 2001, s. 83, 220.
- BALEKA, Jan, Výtvarné umění - výkladový slovník, Praha, 2002, s. 170-171.
- PELZEL, Thomas: Winckelmann, Mengs and Casanova: A Reappraisal of a Famous Eighteenth-Century Forgery, The Art Bulletin, roč. 54, 3. září 1972, s. 300-315.
- ROHAN, Bedřich, Ústecký šoulet. Město Ústí nad Labem, 2000. ISBN 80-902856-1-9
Externí odkazy
Galerie Anton Raphael Mengs na Wikimedia Commons
Obrázky, zvuky či videa k tématu Anton Raphael Mengs na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Retrato de Isabel de Parreño y Arce, marquesa de Llano y esposa de José Agustín de Llano.
Autor: Anton Raphael Mengs , Licence: CC0
- Painting, drawing; Pastels & Oil Sketches on Paper
Autor:
Self-Portrait
Artist: Anton Raphael Mengs (German, Ústi nad Labem (Aussig) 1728–1779 Rome) Date: 1776 Medium: Oil on canvas Dimensions: 35 1/2 x 25 7/8 in. (90 x 65.5 cm) Classification: Paintings Credit Line: Harris Brisbane Dick Fund, 2010
Born in Bohemia, Mengs became the most important painter in Dresden, Rome, and Madrid in the third quarter of the eighteenth century. Whereas Mengs's portraits of prominent sitters are notable for their delicacy, meticulous detail, and refined beauty, his self-portraits are essays in truthfulness. The discolored swelling on his forehead is a physical defect visible from about 1760; declining health forced him to leave his position as court painter at Madrid in 1769, though he returned there between 1774 and 1777. This self-portrait was painted in Madrid in 1776 and dispatched to Genoa; three other, inferior versions are known.One of an ensemble of four paintings with personifications of the times of day intended as supraportas for the boudoir of Maria Luisa of Parma, Princess of Asturia.
One of an ensemble of four paintings with personifications of the times of day intended as supraportas for the boudoir of Maria Luisa of Parma, Princess of Asturia.
Portrait of William Burton Conyngham (1733–1796)
Jupiter Kissing Ganymede, fresco by Anton Raphael Mengs and Giacomo Casanova in 1758. An imitation of an ancient Roman fresco, it was created to fool archeologist and art historian Johann Joachim Winckelmann, who regarded it as an original.
Autor:
Seated Nude Male
Artist: Anton Raphael Mengs (German, Ústi nad Labem (Aussig) 1728–1779 Rome) Date: n.d. Medium: Black chalk, heightening with white, brown wash (?), on gray-brown paper. Dimensions: 21 9/16 x 15 5/8 in. (54.7 x 39.7 cm) Classification: Drawings
Credit Line: Harry G. Sperling Fund, 1978Retrato del príncipe de Asturias Carlos de Borbón (1748-1819), que fue hijo del rey Carlos III de España y llegaría a reinar en España como Carlos IV.
Autor: Anton Raphael Mengs , Licence: CC BY-SA 2.5
One of an ensemble of four paintings with personifications of the times of day intended as supraportas for the boudoir of Maria Luisa of Parma, Princess of Asturia.
Christ in the Garden of Gethsemane by Anton Raphael Mengs, originally one of four in a cycle on the Passion of Christ as supraportas for the bedroom of King Carlos III, now in the Palacio Real, Madrid. Oil on canvas, 185 x 185 cm.