Apoštolská nunciatura v České republice
Apoštolská nunciatura v České republice | |
---|---|
![]() | |
Základní informace | |
Výstavba | 1. ledna 1993 |
Poloha | |
Adresa | ul. Voršilská 12, 11000 Praha, Praha, ![]() |
Ulice | Voršilská |
Souřadnice | 50°4′51,96″ s. š., 14°25′0,48″ v. d. |
Další informace | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Apoštolská nunciatura, neboli vyslanectví Svatého stolce v Česku, je instituce plnící diplomatickou úlohu. Apoštolský nuncius je diplomat na úrovni velvyslance zastupující Svatý stolec.
Apoštolský nuncius je v souladu s usnesením Vídeňského kongresu z roku 1815 obecně doyenem diplomatického sboru.
Od 21. září 2018 do ledna 2022 byl apoštolským nunciem Charles Daniel Balvo. Dne 1. května 2022 byl apoštolským nunciem jmenován nigerijský arcibiskup Jude Thaddeus Okolo; funkce se ujal 1. července 2022.
Dějiny
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Praha_apo%C5%A1tolsk%C3%A1_nunciatura_2.jpg/220px-Praha_apo%C5%A1tolsk%C3%A1_nunciatura_2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Coat_of_arms_Holy_See.svg/220px-Coat_of_arms_Holy_See.svg.png)
V letech 1919–1929 se sídlo papežské nunciatury nacházelo v Arcibiskupském paláci na Hradčanech v budově pražského arcibiskupství.
Od roku 1929 sídlí Apoštolská nunciatura v Dietrichsteinském paláci ve Voršilské ulici č. 140/12 na Novém Městě v Praze 1.
Nunciové v České republice
- Giovanni Coppa (1993–2001), předtím nuncius v Československu, poté kardinál
- Erwin Josef Ender (2001–2003), předtím apoštolský administrátor Estonska, poté nuncius v Německu
- Diego Causero (2004–2011), předtím nuncius v Sýrii, poté nuncius ve Švýcarsku a Lichtenštejnsku
- Giuseppe Leanza (2011–2018), předtím nuncius postupně na Haiti, v Malawi, Zambii, Bosně a Hercegovině, Slovinsku, Makedonii, Bulharsku a Irsku
- Charles Daniel Balvo (2018–2022), předtím nuncius na Novém Zélandu a několika oceánských ostrovních státech, později v Keni a Súdánu, poté nuncius v Austrálii[1]
- Jude Thaddeus Okolo (2022–) byl papežem do funkce jmenován 1. května 2022.[2] Do jeho jmenování byla po odchodu Charlese Balva nunciatura řízena chargé d’affaires ad interim Giuseppem Silvestrinim (od 18. 1. 2022).[3][4]
Odkazy
Reference
- ↑ KLIMENTOVÁ, Monika. Arcibiskup Charles D. Balvo byl jmenován apoštolským nunciem v Austrálii [online]. Česká biskupská konference, 2022-01-17 [cit. 2022-04-14]. Dostupné online.
- ↑ Novým apoštolským nunciem v Česku je arcibiskup Okolo, jmenoval ho papež. iDNES.cz [online]. 2022-05-01 [cit. 2022-05-01]. Dostupné online.
- ↑ Církevní historie (katolická), Nuncius – papežský velvyslanec [online]. [cit. 2022-04-14]. Dostupné online.
- ↑ Nunciatura [online]. Česká biskupská konference [cit. 2022-04-14]. Dostupné online.
Související články
- Seznam apoštolských nunciů u císařského dvora (1529–1916)
- Apoštolští nunciové v Praze za doby Rudolfa II.
- Apoštolský nuncius v Československu
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Apoštolská nunciatura v České republice na Wikimedia Commons
- Nunciatura na Catholic Hierarchy
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: VitVit, Licence: CC BY-SA 4.0
Praha-Nové Město, Apoštolská nunciatura
Autor: VitVit, Licence: CC BY-SA 4.0
Praha-Nové Město, Apoštolská nunciatura
Coat of arms of the Holy See with gold key in bend as described in Donald Lindsay Galbreath, A Treatise on Ecclesiastical Heraldry (W. Heffer and Sons, 1930), p. 9; Bruno Bernhard Heim, Heraldry in the Catholic Church: Its Origin, Customs and Laws (Van Duren 1978 ISBN 9780391008731), p. 54; Heraldry Society of Great Britain; Michel Pastoureau, "Keys" in Philippe Levillain, The Papacy: An Encyclopedia (Routledge 2002 ISBN 9780415922302), vol. 2, p. 891.