Bitva u Vídně
Bitva u Vídně | |||
---|---|---|---|
konflikt: Velká turecká válka, Osmansko-habsburské války | |||
Trvání | (14. červenec –) 12. září 1683 | ||
Místo | okolí Vídně, Rakousko | ||
Souřadnice | 48°12′30″ s. š., 16°22′23″ v. d. | ||
Výsledek | rozhodné vítězství protiturecké koalice | ||
Strany | |||
| |||
Velitelé | |||
| |||
Síla | |||
Ztráty | |||
| |||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Bitva u Vídně (11.–12. září 1683[1]) ukončující druhé obléhání Vídně na počátku velké turecké války byla jednou z klíčových událostí válek mezi Habsburky (resp. křesťanskou Evropou) a Osmanskou říší a jednou z nejvýznamnějších bitev 17. století. Předznamenala ukončení turecké expanze do střední Evropy a zahájila období strmého vzestupu Habsburské monarchie.
Průběh bitvy
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/Battle_of_Viena.jpg/170px-Battle_of_Viena.jpg)
Spojená říšská, habsburská císařská a polská vojska čítající asi 70 000 mužů přitáhla 12. září k Vídni ve třech proudech, aby osvobodila metropoli habsburského impéria od dva měsíce trvajícího obležení. Ze strany přibližně 150 000 mužů[pozn. 1] Kary Mustafy Paši. Kara Mustafa rozdělil armádu na dvě části, přičemž větší část nechal dokončit obléhání města a menší část poslal do obranných pozic. Vojska zachránců vedl polský král Jan III. Sobieski. Na levém křídle stáli pod vedením Karla V. Lotrinského císařští opřeni o Dunaj u Leopoldsbergu. Ve středu byli Sasové pod vedením kurfiřta Jana Jiřího III., Bavoři a Švábové. Na pravé křídlo se přesouvaly polské oddíly složené z Poláků, Litevců a Lipků (od Rosskopfbergu po Dreimarkstein).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/HGM_T%C3%BCrkische_Standarte_1683.jpg/150px-HGM_T%C3%BCrkische_Standarte_1683.jpg)
Jako první časně ráno 12. září zaútočili Turci, ale jejich útok byl odražen. Brzy poté císařští na levém křídle udeřili na turecké pozice. Během těžkých bojů říšská vojska obsadila několik důležitých tureckých stanovišť. Při neustálých tureckých protiútocích se kolem poledne říšským vojákům podařilo dobýt silně opevněný Nussdorf a Heiligenstadt. Během bojů Turci zvětšili tlak na obléhanou Vídeň, kterou se snažili dobýt. V té době se polské vojsko prodíralo lesy dál na jih. Polským oddílům se podařilo dostat na místo určení teprve odpoledne. Polská pěchota vyčistila vinice na okraji lesa od janičárů a uvolnila tak místo pro jezdectvo. Během bojů Turci stáhli do ohrožené oblasti většinu svého početného jezdectva. Zprávy o tom se brzy dostaly k říšským, a ti po 15. hodině znovu udeřili na turecké pozice. Do 17. hodiny se říšským podařilo přiblížit k centrální turecké obranné pozici (tzv. Türkenschanze). Velitelem zachránců města byl volený polský král Jan III. Sobieski. Ten přikázal z kopce Kahlenberg (484 m n. m.) vyslat na průzkum terénu jeden jízdní oddíl, který tryskem projel lokálními tureckými pozicemi a s těžkými ztrátami se vrátil do polského tábora. Průzkumníci přivezli dobré zprávy. Turci zde nepřipravili žádné překážky ani pasti pro jízdu. Hned poté v 18 hodin dal polský král pokyn k útoku. 14 tisíc polských kavaleristů a 4 tisíce německých jezdců udeřilo na turecké jezdectvo.
Jako první z bitevního pole utekly zbytky Tatarů a brzy je následovaly prořídlé jednotky Sipahiů. Polské jezdectvo pobilo také turecké pěšáky a během pronásledování utíkajících se prodralo až do hlavního tureckého tábora, ze kterého se dal na útěk také velitel Turků Kara Mustafa. K utíkajícímu tureckému veliteli a zbytkům jeho jezdectva se připojily také jednotky dosud obléhající Vídeň. Útok polského jezdectva trval půl hodiny. V této chvíli provedla výpad vídeňská posádka odblokovaná útěkem tureckých obléhacích oddílů. Turci stojící naproti říšským se dali také na útěk.
Vítězná strana přišla k mnoha tisícům zajatců a k obrovské kořisti, naopak Osmané byli zatlačeni nazpět a Kara Mustafa byl na rozkaz sultána popraven. Jan III. Sobieski se stal válečným hrdinou, což uznali i samotní Turci, u kterých si vysloužil jméno Lev z Lechistanu.
Složení osvoboditelské armády
Složení osvoboditelské armády:[3]
složení | pěší vojsko | kavalérie | děla | celková síla |
---|---|---|---|---|
![]() | 10 200 | 14 000 | 28 | 24 200 |
![]() | 8 000 | 12 900 | 70 | 20 900 |
![]() | 7 500 | 3 000 | 26 | 10 500 |
![]() ![]() | 7 000 | 2 500 | 28 | 9 500 |
![]() | 7 000 | 2 000 | 16 | 9 000 |
Celková síla jednotek | 39 700 | 34 400 | 168 | 74 100 |
Zajímavosti
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Battle_of_Vienna01.jpg/170px-Battle_of_Vienna01.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Sobieskitablica.jpg/170px-Sobieskitablica.jpg)
- Vlastní rozhodující bitva představovala první válečnou zkušenost pro Evžena Savojského. Při předchozí obraně Vídně se vyznamenal český šlechtic Zdeněk Kašpar Kaplíř ze Sulevic, který později předsedal dvorské válečné radě Habsburků. Duchovní podporu rakouskému vojsku zajišťoval kapucín Marek z Aviana. Na turecké straně v bitvě bojovaly oddíly Uhrů Imricha Tökölyho.
- Traduje se, že jeden vídeňský pekař na počest vítězství nad Osmanskou říší v roce 1683, kdy Turci obléhali Vídeň a jejich útok byl odražen, začal vyrábět rohlíky – pečivo ve tvaru půlměsíce, což je symbol islámu. Je-li to skutečně pravda či zda jde pouze o legendu, je však dnes složité dohledat.
- Podle legendy nechali ustupující osmanští vojáci po bitvě na bojišti několik plných pytlů, které obsahovaly pražená kávová zrnka. Poté, co se jejich chutí seznámili obyvatelé Vídně, vznikla bohatá tradice výroby vídeňské kávy.
- Sasové ukořistili v opuštěném tureckém táboře zásoby kávy, což mělo za následek otevření prvních kaváren v Drážďanech a v Lipsku.
Odkazy
Poznámky
Reference
- ↑ Battle of Vienna - Timeline Index
- ↑ FERGUSON, Niall. Civilizace: Západ a zbytek světa. Překlad Emanuel Geissler. Praha: Argo/Dokořán, 2014. (Zip; sv. 43). S. 68.
- ↑ DRNEK, Jan; VONDROVSKÝ, Václav. Hoši jako květ. Plzeň: Občanské sdružení STREET, 2010. ISBN 978-80-254-6937-8. S. 301. Dále jen: Drnek (2010). str.13
Literatura
- ČORNEJOVÁ, Ivana; MIKULEC, Jiří; VLNAS, Vít, a kol. Velké dějiny zemí Koruny české VIII. 1618-1683. Praha: Paseka, 2008. 800 s. ISBN 978-80-7185-947-5.
- PERNES, Jiří; FUČÍK, Josef; HAVEL, Petr, a kol. Pod císařským praporem. Historie habsburské armády 1526-1918. Praha: Elka Press, 2003. 555 s. ISBN 80-902745-5-2.
- DRNEK, Jan; VONDROVSKÝ, Václav. Hoši jako květ. Plzeň: Občanské sdružení STREET, 2010. ISBN 978-80-254-6937-8.
Externí odkazy
Galerie Bitva u Vídně na Wikimedia Commons
Obrázky, zvuky či videa k tématu Bitva u Vídně na Wikimedia Commons
Dílo Drobné povídky dějepisné/Král Jan Soběský před Vídní ve Wikizdrojích
- Battle of Vienna – Timeline Index
- http://www.britannica.com/EBchecked/topic/628127/Siege-of-Vienna
- http://www.kismeta.com/diGrasse/siege_of_vienna.htm Archivováno 17. 5. 2008 na Wayback Machine.
- http://www.kismeta.com/diGrasse/PolishHorseArtillery.htm Archivováno 18. 10. 2012 na Wayback Machine.
Média použitá na této stránce
Flag of Wallachia (cca. 1593 - 1611). This model was composed by Romanian heraldist Dan Cernovodeanu, after two (almost) identical contemporary descriptions of the flag of en:Michael the Brave (1593 - 1601) and en:Radu Şerban (1602 - 1611):
The flag is from white damascus on which is depicted a raven [sic!] with a red double cross and a red star in his berk, standing over a green juniper. (Ciro Spontoni, Historia della Transilvania, Venice, 1638)
The bird is a combination between aquila and raven, as it appears on contemporary seals.Autor: David Liuzzo, eagle by N3MO (re-uploaded by Dragovit), Licence: CC BY-SA 3.0
Banner of the Holy Roman Empire, double headed eagle without haloes (1400-1806)
Autor: David Liuzzo, eagle by N3MO, Licence: CC BY-SA 3.0
Banner of the Holy Roman Empire, double headed eagle with halos (1400-1806)
Autor: Georges Jansoone, Licence: CC BY 2.5
Commemorative plaque of the Battle of Vienna on the Kahlenberg near Vienna, Austria
Autor: Dahn, Licence: CC BY-SA 4.0
Flag of Moldavia as described by Alexander Gwagnin (Guagnini), circa 1574, quoted in Petre Ș. Năsturel, "Steagul 'de luptă' al lui Ștefan cel Mare: prapur bisericesc ori poală de icoană?". Analele Putnei Vol. I, Issue 1, 2005, pp. 48–49. Design of the aurochs is based on Moldavian coat of arms found in Szymon Okolski's Orbis Polonus, circa 1641 (and reproduced in Dan Cernovodeanu, Știința și arta heraldică în România, p. 259. Bucharest: Editura științifică și enciclopedică, 1977).
Autor: Germenfer, Licence: CC BY-SA 3.0
Fla of the Zaporizhian Sich.
Print shows the battle of Vienna, September 12, 1683, with numerous engagements among various forces in the near and middle distance, and Vienna in the background separated from the fighting by "the Vienna River" (probably a branch of the Danube). Includes the obverse and reverse of a medallion commemorating the onset of and the liberation from the siege of Vienna, a representative example of a Turkish soldier, and possibly the Imperial Banner of the Prophet captured by allied forces under the command of Sobieski. Also includes a legend, coded by letter, which identifies the various factions and details of the battle.
Türkische Standarte im Heeresgeschichtlichen Museum, erbeutet bei der Schlacht am Kahlenberg 1683.
Autor: Pitert / Piotr Tysarczyk, Licence: CC BY-SA 1.0
A memorial board, polish church on Kahlenberg, Vienna
Autor: John III Sobieski King of Poland and Grand Duke of Lithuania., Licence: CC BY-SA 4.0
Personal banner of Jan III Sobieski King of Poland and Grand duke of Lithuania.
Royal banner (not a flag) of the Polish-Lithuanian Commonwealth during the reign of the King Jan III Sobieski (1674-1697)
Battle of Vienna 1683
Autor: Tento vektorový obrázek byl vytvořen programem Inkscape ., Licence: CC BY-SA 4.0
Flag of the Electorate of Bavaria
Flag of Austria (1230–1934). Still in use today.
Autor: Thespoondragon, Licence: CC BY-SA 4.0
Simplified version of the Ottoman battle standard captured at the Battle of Vienna see File:HGM_Türkische_Standarte_1683.jpg
Wappen des Schwäbischen Reichskreises: Oben: Wappen des alten Herzogtums Schwaben, links: Wappen des Hochstifts Konstanz, rechts: Wappen des Herzogs von Württemberg
Autor: Dahn, Licence: CC BY 4.0
Banner of Gabriel Bethlen, Prince of Transylvania, in 1615. Features Bethlen's arms alongside Transylvania's, within a red field with "tongues of fire". Based on several reconstructions, including that provided by the Hungarian Canadian Cultural Center, MaghiaRomânia, and Parókia Portál.