Blanco Encalada (1893)
Základní údaje | ![]() |
---|---|
Typ | chráněný křižník |
Uživatelé | Chilské námořnictvo |
Jméno podle | Manuel Blanco Encalada |
Zahájení stavby | srpen 1892 |
Spuštěna na vodu | 9. září 1893 |
Uvedena do služby | duben 1894 |
Osud | vyřazen |
Předchůdce | třída Presidente Errázuriz |
Následovník | Ministro Zenteno |
Takticko-technická data | |
Výtlak | 4568 t[1] |
Délka | 112,78 m (mezi svislicemi) |
Šířka | 14,17 m |
Ponor | 5,64 m |
Pohon | 2 parní stroje s trojnásobnou expanzí 8 kotlů 2 lodní šrouby 14 600 ihp |
Palivo | uhlí |
Rychlost | 22,8 uzlu |
Dosah | 3350 námořních mil při 9 uzlech |
Posádka | 427 |
Pancíř | 76–102mm paluba 51–152mm štíty děl 152mm velitelská věž |
Výzbroj | 2× 203mm kanón (2×1) 10× 152mm kanón (10×1) 12× 76mm kanón (12×1) 12× 37mm kanón (12×1) 5× 457mm torpédomet |
Blanco Encalada byl chráněný křižník postavený v britských loděnicích pro chilské námořnictvo. Křižník byl ve službě v letech 1894–1945. V prvoliniové službě přitom byl do roku 1920. Blanco Encalada patřil do úspěšné rodiny křižníků typu Elswick. Představoval konstrukční základ pro chilský křižník Esmeralda, argentinský křižník Buenos Aires a dva čínské křižníky třídy Chaj čchi.[2]
Stavba
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Blanco_Encalada_%28ship%2C_1894%29_-_Cassier%27s_1897-07.png/220px-Blanco_Encalada_%28ship%2C_1894%29_-_Cassier%27s_1897-07.png)
Křižník navrhl britský konstruktér Philip Watts. Stavbu zajistila loděnice Armstrong Whitworth v Elswicku. Stavba byla zahájena v srpnu 1892, dne 9. září 1893 byl spuštěn na vodu a v dubnu 1894 byl přijat do služby.[2]
Konstrukce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Chilean_cruiser_Blanco_Encalada_%281893%29.gif/220px-Chilean_cruiser_Blanco_Encalada_%281893%29.gif)
Trup křižníku byl opatřen klounem. Hlavní výzbroj tvořily dva 203mm kanóny v jednodělových věžích na přídi a na zádi. Sekundární výzbroj představovalo deset 152mm kanónů, dvanáct 76mm kanónů, dvanáct 37mm kanónů a pět 450mm torpédometů. Jeden pevný torpédomet byl v přídi a ostatní na bocích trupu. Pro pancéřování byla využita harveyovaná ocel. Pohonný systém tvořilo osm cylindrických kotlů a dva parní stroje s trojnásobnou expanzí o výkonu 14 600 hp, pohánějící dva lodní šrouby. Nejvyšší rychlost dosahovala 22,8 uzlu.[1] Dosah byl 3350 námořních mil při rychlosti 9 uzlů.[2]
Modifikace
Roku 1920 křižník prošel v loděnici Talcahuano generálkou a úpravou na cvičnou loď.[1] Roku 1940 byl přeřazen do rezervy a využíván jako hulk. Roku 1945 byl vyškrtnut a následně byl sešrotován.[2]
Odkazy
Reference
Literatura
- HYNEK, Vladimír; KLUČINA, Petr. Válečné lodě 2: Mezi krymskou a rusko-japonskou válkou. Praha: Naše vojsko, 1986. 28-058-86.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Blanco Encalada (1893) na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Při zobrazení tohoto souboru lze snadno přidat orámování
Cassier's Magazine of July 1897 had an article on page 163-192, written by William Ledyard Cathcart and titled Swift Cruisers of the United States Navy. It was accompanied by a number of illustrations, including this photo of the Chilean cruiser Blanco Encalada, on page 184.
Crucero Blanco Encalada en 1904.
Chilean cruiser Blanco Encalada (1893)