Branislav Ivanović
Branislav Ivanović | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Branislav Ivanović (2018) | |||||||
Osobní informace | |||||||
Datum narození | 22. února 1984 (39 let) | ||||||
Místo narození | Sremska Mitrovica, ![]() | ||||||
Výška | 185 cm | ||||||
Klubové informace | |||||||
Konec hráčské kariéry | |||||||
Pozice | střední obránce | ||||||
Profesionální kluby* | |||||||
| |||||||
Reprezentace** | |||||||
| |||||||
Úspěchy | |||||||
Další informace | |||||||
→ Šipka znamená hostování hráče v daném klubu. | |||||||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Branislav Ivanović (srbskou cyrilicí: Бранислав Ивановић; * 22. února 1984 Sremska Mitrovica) je bývalý srbský profesionální fotbalista, který hrával na pozici středního obránce. Svoji hráčskou kariéru ukončil v roce 2021 v dresu anglického klubu West Bromwich Albion FC. V roce 2005 odehrál 1 utkání v dresu reprezentace Srbska a Černé Hory a mezi lety 2006 a 2018 odehrál také 104 utkání v dresu srbské reprezentace, ve kterých vstřelil 13 branek.
Strávil 9 let v anglické Chelsea, se kterou získal 8 trofejí včetně vítězství v Lize mistrů UEFA. V letech 2012 a 2013 získal v Srbsku ocenění Fotbalista roku.[1][2]
Klubová kariéra
Chelsea FC
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/Chelsea_1_Man_City_1_%2815791681034%29.jpg/181px-Chelsea_1_Man_City_1_%2815791681034%29.jpg)
31. srpna 2012 nastoupil v Monaku v základní sestavě Chelsea k utkání o evropský Superpohár proti španělskému Atléticu Madrid, v němž se střetávají vítěz Ligy mistrů (tehdy Chelsea FC) a Evropské ligy (tehdy Atlético Madrid). Ivanovič odehrál celý zápas, ale porážce 1:4 zabránit nedokázal.[3]
15. května 2013 slavil se spoluhráči titul v Evropské lize po vítězství 2:1 ve finále nad Benfikou Lisabon, v zápase vstřelil vítězný gól v nastaveném čase.[4] Po utkání byl vyhlášen nejlepším mužem zápasu.[5]
5. ledna 2013 ve třetím kole FA Cupu proti domácímu Southamptonu vstřelil gól a přispěl k vítězství Chelsea 5:1.[6] V utkání 34. kola Premier League 2012/13 20. dubna 2013 ho pokousal na horní části ruky uruguayský útočník Liverpoolu Luis Suárez, který za svůj čin nebyl ani vyloučen a v závěru zápasu zařídil vyrovnání na konečných 2:2. Byl však potrestán dodatečně desetizápasovým zákazem startu.[7][8]
S Chelsea získal během angažmá celou řadu trofejí včetně triumfu v Lize mistrů UEFA 2011/12.[9]
Zenit Petrohrad
Koncem ledna 2017 se vrátil půl roku před vypršením smlouvy s Chelsea do Ruska, podepsal kontrakt na 2,5 roku s klubem Zenit Petrohrad.[9]
Reprezentační kariéra
Mládežnické reprezentace
S mládežnickou reprezentací Srbska a Černé Hory do 21 let se v roce 2006 zúčastnil Mistrovství Evropy hráčů do 21 let konaného v Portugalsku, kde Srbsko podlehlo 1. června v semifinále Ukrajině 4:5 v penaltovém rozstřelu (zápas skončil 0:0 po prodloužení).[10] Branislav odehrál na turnaji všechny 4 zápasy. Mimo semifinále šlo o duely v základní skupině A – postupně 23. května porážka 0:1 s Německem[11], 25. května výhra 2:0 nad Portugalskem (Ivanović vstřelil v 65. minutě druhý gól)[12] a 28. května prohra 0:2 s Francií.[13] Na turnaji nosil kapitánskou pásku.
Kapitánem byl i na následujícím Mistrovství Evropy hráčů do 21 let konaném v roce 2007 v Nizozemsku, kde mládežnický celek již samostatného Srbska po výhrách 1:0 nad Itálií a Českou republikou a prohře 0:2 s Anglií obsadil se 6 body první místo základní skupiny B. V semifinále srbský tým vybojoval vítězství 2:0 nad Belgií a ve finále podlehl domácímu Nizozemsku 1:4.
A-mužstvo
Svůj první zápas za seniorskou reprezentaci Srbska a Černé Hory odehrál 8. června 2005 v přátelském zápase v kanadském Torontu proti týmu Itálie, který skončil remízou 1:1. Ivanović nastoupil na hřiště v 77. minutě za stavu 1:0 pro Srbsko a Černou Horu.[14] Po oddělení Černé Hory v květnu 2006 nastupoval již za samostatné Srbsko.
Mistrovství světa 2010
Zúčastnil se MS 2010 v Jihoafrické republice, kam se již samostatné Srbsko kvalifikovalo. Kouč Radomir Antić jej v úvodním utkání s Ghanou 13. června nasadil v základní sestavě, Srbsko prohrálo 0:1.[15] V dalším zápase 18. června proti Německu sehrála srbská defenziva bezchybnou partii a balkánská země zaznamenala hodnotné vítězství 1:0. Celá obranná čtveřice dokázala ubránit produktivní německé útočníky, ale všichni obránci dostali v utkání žlutou kartu (Nemanja Vidić, Branislav Ivanović, Neven Subotić a Aleksandar Kolarov).[16] Ve třetím zápase 23. června proti Austrálii byl Branislav u porážky 1:2, obrana již hrála v jiném složení.[17] Srbsko se ziskem 3 bodů obsadilo poslední čtvrté místo ve skupině.
Individuální úspěchy
- PFA Tým roku: 2010
- 2× Fotbalista roku v Srbsku – 2012, 2013 [1][2]
- Sestava sezóny Ligy mistrů UEFA – 2014/15[18]
- Nejlepší jedenáctka podle ESM – 2014/15[19]
Odkazy
Poznámky
Reference
- ↑ a b FSS: Ivanović, Okuka najbolji u '12. www.b92.net. 18 December 2012. Dostupné online. (anglicky) (srbsky)
- ↑ a b FSS izabrao: Najbolji su Bane Ivanović i Drulović. Blic.rs. 17December 2013. Dostupné online. (anglicky) (srbsky)
- ↑ Čech dostal čtyři góly, Superpohár má Atlético s neudržitelným Falcaem. iDNES.cz [online]. 2012-08-31 [cit. 2012-08-31]. Dostupné online.
- ↑ Benfica - Chelsea 1:2. iDNES.cz [online]. 2013-05-15 [cit. 2013-05-15]. Dostupné online.
- ↑ Už nebude jen „tím pokousaným“. Ivanovič rozhodl a je hrdinou Chelsea, iDNES.cz
- ↑ Chelsea's Demba Ba scores two on his debut in rout at Southampton [online]. The Guardian, 5 January 2013. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ „Kanibal“ Suárez opět kousl protihráče, Liverpool se za něj stydí. iDNES.cz [online]. 2013-04-22 [cit. 2013-04-22]. Dostupné online.
- ↑ Za kousnutí soupeře dostal Suárez z Liverpoolu trest na deset zápasů. iDNES.cz [online]. 2013-04-24 [cit. 2013-04-24]. Dostupné online.
- ↑ a b Zenit Petrohrad získal Ivanoviča, Chelsea: Legenda odchádza Archivováno 2. 6. 2020 na Wayback Machine., Profutbal.sk, cit. 1. 2. 2017 (slovensky)
- ↑ Ukraine - Serbia and Montenegro 0:0, 5:4 PSO[nedostupný zdroj], UEFA.com, cit. 7. 5. 2013 (anglicky)
- ↑ Serbia and Montenegro - Germany 0:1[nedostupný zdroj], UEFA.com, cit. 7. 5. 2013 (anglicky)
- ↑ Portugal - Serbia and Montenegro 0:2[nedostupný zdroj], UEFA.com, cit. 7. 5. 2013 (anglicky)
- ↑ France - Serbia and Montenegro 2:0[nedostupný zdroj], UEFA.com, cit. 7. 5. 2013 (anglicky)
- ↑ Italy - Serbia and Montenegro 1:1, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Footballdatabase.eu: Serbia - Ghana 0:1 (anglicky)
- ↑ Footballdatabase.eu: Germany - Serbia 0:1 (anglicky)
- ↑ Footballdatabase.eu: Australia - Serbia 2:1 (anglicky)
- ↑ UEFA Champions League squad of the season. UEFA.com [online]. UEFA, 2015-06-09, rev. 2015-09-14 [cit. 2021-12-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ ESM Team of the Season – 2014-15. World Soccer [online]. 2015-06-11 [cit. 2022-01-28]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Branislav Ivanović na Wikimedia Commons
- Profil hráče na National-football-teams.com (anglicky)
- Profil hráče na soccerbase.com (anglicky)
- Profil hráče na Transfermarkt.com (anglicky)
- Profil hráče – reprezentační statistiky v A-mužstvu, eu-football.info (česky)(rusky)(anglicky)
Média použitá na této stránce
Flag of the Socialist Federal Republic of Yugoslavia (1946-1992).
The design (blazon) is defined in Article 4 of the Constitution for the Republic of Yugoslavia (1946). [1]
Flag of Serbia and Montenegro, was adopted on 27 April 1992, as flag of Federal Republic of Yugoslavia (1992-2003).
Flag of Serbia and Montenegro, was adopted on 27 April 1992, as flag of Federal Republic of Yugoslavia (1992-2003).
An icon that represents a silver medal
An icon that represents a gold medal
Autor: CFCUnofficial (Chelsea Debs), Licence: CC BY-SA 2.0
Chelsea 1 Man City 1
Autor: Кирилл Венедиктов, Licence: CC BY-SA 3.0
Branislav Ivanović with FC Zenit Saint Petersburg in a game against FC Ural Yekaterinburg.