Dějiny zemědělství
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/Maler_der_Grabkammer_des_Sennudem_001.jpg/300px-Maler_der_Grabkammer_des_Sennudem_001.jpg)
Dějiny zemědělství zaznamenávají lidskou domestikaci rostlin a zvířat a vývoj a šíření technik pro jejich efektivní produkci. Zemědělství vzniklo nezávisle v různých částech světa a zahrnovalo různorodou škálu taxonů. Nezávislá centra původu tvořilo nejméně jedenáct samostatných oblastí Starého a Nového světa.
Již nejméně 20 000 let před naším letopočtem lidé sbírali a pojídali semena divoce rostoucích obilovin. Zhruba 9500 let př. n. l. bylo v oblasti Levanty kultivováno osm základních neolitických plodin – pšenice dvouzrnka, pšenice jednozrnka, ječmen, hrách, čočka, vikev, cizrna a len. Rýže zdomácněla v Číně v období mezi 11 500 a 6 200 let př. n. l., následovaly ji mungo, sója a azuki. Prasata byla domestikována v Mezopotámii asi 11 000 let př. n. l., následně pak ovce v době mezi 11 000 až 9000 lety př. n. l. Skot vzniklý domestikací z divokých praturů se objevil kolem roku 8500 př. n. l. v oblastech moderního Turecka a Pákistánu. Cukrová třtina, banány a některé druhy kořenové zeleniny byly kultivovány na Nové Guineji zhruba 7000 let př. n. l. Čirok byl domestikován v oblasti Sahelu v Africe asi 5000 let př. n. l. V oblasti jihoamerických And došlo před 8000 až 5000 lety př. n. l. k domestikování brambor, spolu s fazolemi, kokou, lamou a morčetem. V Mezoamerice byla divoká tráva teosinte domestikována na kukuřici před rokem 4000 př. n. l. Bavlna zdomácněla v oblasti Peru nejméně 3600 let př. n. l. Poměrně pozdě byl domestikován velbloud, asi 3000 let př. n. l.
Doba bronzová, počínající zhruba 3300 let př. n. l., byla svědkem intenzifikace zemědělství ve vznikajících civilizacích jako mezopotámský Sumer, starověký Egypt, Harappská kultura, starověká Čína a starověké Řecko. Během doby železné a klasického starověku šířila expandující Římská říše v oblasti Středomoří a západní Evropy zemědělství, založené na již existujících technikách dřívějších civilizací; navíc zavedla systém panství, který se stal základem středověkého zemědělství.
Během středověku, a to jak v islámském světě, tak v Evropě, došlo v zemědělství k významným přeměnám. Ty byly způsobeny zdokonalením technik a šířením plodin, včetně zavádění cukru, rýže, bavlny a ovocných stromů (například pomerančovníku) do Evropy přes Araby ovládaný Pyrenejský poloostrov (Al-Andalus). Kolumbovská výměna po roce 1492 přinesla do Evropy plodiny z Nového světa, jako je kukuřice, brambory, sladké brambory a maniok. Ze Starého světa se do Ameriky dostala pšenice, ječmen, rýže a řepa a hospodářská zvířata včetně koní, skotu, ovcí a koz.
Zavlažování, střídání plodin a užívání hnojiv bylo zavedeno brzy po neolitické revoluci a značně se rozvinulo během posledních 200 let, počínaje britskou zemědělskou revolucí.
Od počátku 20. století zemědělství ve vyspělých zemích, a do menší míry v rozvojovém světě, zaznamenalo velké zvýšení produktivity nahrazením lidské práce mechanizací a zavedením syntetických hnojiv, pesticidů a šlechtění. Haberův–Boschův proces umožnil syntézu hnojiv na bázi dusičnanu amonného v průmyslovém měřítku, což výrazně zvýšilo výnosy plodin. Moderní zemědělství přineslo řadu sociálních, politických a environmentálních otázek jako znečišťování vod, biopaliva, geneticky modifikované organismy nebo celní a dotační politika. V reakci na to se ve 20. století vyvinulo ekologické zemědělství jako alternativa k používání syntetických pesticidů.
Vznik
Hypotézy o vzniku zemědělství
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Shoshoni_tipis.jpg/220px-Shoshoni_tipis.jpg)
Pro vysvětlení historického původu zemědělství vytvořili badatelé řadu hypotéz. Studie pojednávající o přechodu od lovecko-sběračských k agrárním společnostem mluví o předcházejícím období intenzifikace a přibývání sedentismu; příklady jsou kultura Natúfien na Blízkém východě a raně neolitické kultury v Číně. Současné modely ukazují, že lidé začali sklízet a následně uměle vysazovat divoké porosty, nedošlo však k jejich okamžité domestikaci.[1][2][3]
Většina historiků upřednostňuje variantu, že za vznikem zemědělství v Levantě stála místní změna klimatu.[4] Následkem velké změny klimatu po poslední době ledové (kolem 11 000 př. n. l.) totiž začala značná část území zažívat každoroční dlouhá období sucha.[5] Tyto podmínky favorizovaly jednoleté rostliny, které během dlouhého období sucha odumírají, přitom ovšem zanechávají dormantní semena nebo hlízy. Nadbytek snadno skladovatelných divokých zrn obilovin a luštěnin tehdy lovcům-sběračům umožnil v některých oblastech tvořit první trvale obydlené vesnice.[6]
Raný vývoj
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/08/ClaySumerianSickle.jpg/220px-ClaySumerianSickle.jpg)
3000 let př. n. l.
Lidé začali faunu a flóru záhy uzpůsobovat svým potřebám, a to například prostřednictvím žárového hospodaření (fire-stick farming) nebo lesního zahradničení.[7][8][9] Přesnou dobu vzniku lze těžko určit, protože lidé shromažďovali a pojídali semena obilovin již před tím, než je domestikovali, a charakteristiky rostlin se během tohoto období mohly měnit i bez zásahů člověka. Jako příklad lze uvést polotuhé vřeteno (rhachis) a větší semena obilovin v době těsně po mladším dryasu (asi 9500 let př. n. l.) v raném holocénu v Levantské oblasti úrodného půlměsíce. Monofyletické charakteristiky se vyvinuly bez jakéhokoli zásahu člověka, což naznačuje, že zdánlivě domestikovaná klasová vřetena obilovin mohla vzniknout zcela přirozeně.[10]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dd/Traditional_Farming_Methods_and_Equipments.jpg/220px-Traditional_Farming_Methods_and_Equipments.jpg)
Zemědělství se nezávisle na sobě současně zrodilo v různých částech světa a zahrnovalo různorodou škálu taxonů. Nezávislými centry vzniku bylo nejméně jedenáct oddělených oblastí Starého a Nového světa.[11] Jedny z prvních známých domestikací se týkaly zvířat. Prasata byla domestikována v Mezopotámii kolem 11 000 př. n. l.[12] Domestikace ovce proběhla také v Mezopotámii, mezi 11 000 a 9000 př. n. l.[13] Skot byl domestikován z divokých praturů v oblastech moderního Turecka a Pákistánu zhruba 8500 př. n. l.[14] Domestikace velblouda proběhla teprve kolem 3000 př. n. l.[15]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ad/Vavilov-centers_updated.jpg/260px-Vavilov-centers_updated.jpg)
Teprve po roce 9500 př. n. l. se objevilo osm tzv. zakládajících zemědělských plodin (founder crops): nejprve pšenice dvouzrnka a jednozrnka, pak ječmen, hrách, čočka, vikev, cizrna a len. Těchto osm plodin se vyskytlo více či méně současně na lokalitách předkeramického neolitu B (PPNB) v Levantě, ačkoli jako první se ve významném měřítku pěstovala a sklízela pšenice. Přibližně ve stejné době (9400 př. n. l.) došlo k domestikaci partenokarpického fíkovníku.[18][19]
Nejpozději 7000 let př. n. l. postupy setí a sklízení dorazily do úrodné oblasti Mezopotámie, kde je Sumerové systematizovali a zavedli ve velkém měřítku. Před rokem 8000 př. n. l. se zemědělství pevně uchytilo na březích řeky Nilu. Zhruba v této době se zemědělství nezávisle vyvinulo také na Dálném východě, pravděpodobně v Číně, hlavní plodinou se však místo pšenice stala rýže. Kukuřice vznikla domestikací divoké trávy teosinte v západním Mexiku asi 6700 let př. n. l.[20] V Novém světě byly také domestikovány brambory (8000 př. n. l.), rajče,[21] pepř (4000 př. n. l.), tykev (8 000 př. n. l.) a několik odrůd fazolí (8 000 př. n. l.).[22] V Řecku byly již zhruba 11 000 let př. n. l. kultivovány čočka, vikev, pistácie a mandle. Divoký oves a divoký ječmen se zde začaly objevovat ve větším rozsahu přibližně 7 000 let př. n. l., spolu s pšenicí jednozrnkou, ječmenem, ovcemi, kozami a prasaty,[23][24] zatímco pšenice dvouzrnka se objevila na Kypru v době mezi lety 9100 až 8600 př. n. l.[25][26] Zemědělství se dále nezávisle vyvinulo na ostrově Nová Guinea.[27] Kultivace včetně hybridizace druhu banánu Musa acuminata na Nové Guineji se datuje do doby 5000 let př. n. l., a možná až 8000 př. n. l.[28][29] Chov včel na med začal na Středním východě kolem 7000 let př. n. l.[30] Archeologické důkazy z různých lokalit na Pyrenejském poloostrově naznačují domestikaci rostlin a zvířat mezi 6000 a 4500 lety př. n. l.[26] Na Balkáně se objevují první farmáři v 5 tisíciletí př. n. l.[31] Céide Fields v Irsku, skládající se z rozsáhlých pozemků uzavřených kamennými zdmi, se datují 3500 let př. n. l. a jsou jedněmi z nejstarších známých systémů polí na světě.[32][33] Kůň byl domestikován v Pontské stepi asi 4000 let př. n. l.[34] Konopí se během neolitu používalo na Sibiři a v Číně a mohlo tam být domestikováno. Užívalo se pro výrobu provazů i jako lék, poprvé ve starověkém Egyptě asi 2350 let př. n. l.[35]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/09/Old_bull_cart.jpg/220px-Old_bull_cart.jpg)
V Číně byla rýže a proso domestikovány nejpozději 8000 let př. n. l., následovány fazolemi mungo, azuki a sójou. V oblasti Sahelu v Africe byla tamní rýže a čirok domestikovány před rokem 5000 př. n. l. Kolovník a kávovník zdomestikovaly v Africe.[36] Na Nové Guineji staré papuánské národy začaly praktikovat zemědělství kolem 7000 let př. n. l., domestikujíc cukrovou třtinu a taro.[37] V údolí Indu od osmého tisíciletí před naším letopočtem se v oblasti Méhrgarhu pěstoval dvouřadý i šestiřadý ječmen, spolu s pšenicí jednozrnkou, dvouzrnkou, tvrdou (durum) a datlovníkem. V nejranějších časových obdobích Méhrgarhu tamní obyvatelé k obživě lovili divokou zvěř, jako je gazela, jelen barasinga, antilopa jelení, axis indický, osel asijský, divoká koza, divoká ovce, divoké prase a nilgau. Do 5. tisíciletí př. n. l. je postupně nahradily domestikované ovce, kozy a zebu, což naznačuje postupný přechod od lovu a sběru k zemědělství.[38] Kukuřice a tykev se domestikovaly v Mezoamerice, brambory v Jižní Americe a slunečnice ve východních oblastech Severní Ameriky.[39]
Civilizace
Sumer
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/VAM_-_Rollsiegel_1.jpg/220px-VAM_-_Rollsiegel_1.jpg)
Sumerští zemědělci pěstovali obiloviny ječmen a pšenici, a začali žít ve vesnicích zhruba od 8000 př. n. l. Kvůli nízkým srážkám v oblasti záviselo zemědělství na řekách Tigris a Eufrat. Zavlažovací kanály vedoucí z řek umožnily pěstování obilovin v množství dostatečně velkém pro uživení vznikajících měst. První pluhy se objevují na piktografech z Uruku kolem roku 3000 př. n. l.; secí pluhy, které sypaly osivo do orané brázdy se objevují na pečetích kolem roku 2300 př. n. l. Zeleninové plodiny zahrnovaly cizrnu, čočku, hrách, fazol, cibuli, česnek, salát, pór a hořčici. Sumeřané pěstovali i ovoce včetně datlí, hroznů, jablek, melounů a fíků. Kromě polního hospodaření také chytali ryby a lovili drůbež a gazely. Maso ovcí, koz, skotu a drůbeže konzumovala hlavně elita. Ryby se konzervovaly sušením, solením a uzením.[40][41]
Starověký Egypt
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3d/Tomb_of_Nakht_%282%29.jpg/170px-Tomb_of_Nakht_%282%29.jpg)
Civilizace starověkého Egypta závisela na řece Nilu a jejích pravidelných sezónních záplavách. Předvídatelnost řeky a úrodná půda dovolily Egypťanům vybudovat říši založenou na značném zemědělském bohatství. Egypťané byli jedněmi z prvních lidí, kteří praktikovali velkoplošné zemědělství, počínaje předdynastickým obdobím od konce paleolitu do neolitu, přibližně od 10 000 do 4000 let př. n. l.[42] To bylo umožněno díky rozvoji zavlažování.[43] Jejich základní potravinářské plodiny tvořily obiloviny, především pšenice a ječmen. Kromě toho také pěstovali plodiny užitkové, jako len a papyrus.[42]
Údolí řeky Indus
Pšenice, ječmen a jujuba byly domestikovány na indickém subkontinentu do roku 9000 př. n. l., brzy následovány ovcemi a kozami.[44] Pěstování ječmene a pšenice – společně s domestikací dobytka, především ovcí a koz – pokračovalo kulturou Méhrgarh během 8000 až 6000 let př. n. l.[45][46] Toto období také přineslo první domestikaci slona.[44] Pastevecké zemědělství v Indii též zahrnovalo pěstování dvou- nebo šestiřadých obilnin, výmlat a skladování zrna v sýpkách.[46][47] Bavlna se začala pěstovat v 5. až 4. tisíciletí př. n. l.[48] Do 5. tisíciletí př. n. l. se zemědělské komunity rozšířily i v Kašmíru.[46] Zavlažování se vyvinulo v kultuře poříčí Indu kolem roku 4500 př. n. l.[49] Velikost a prosperita kultury poříčí Indu vzrostla v důsledku této inovace, což vedlo k důkladnějšímu plánování sídlišť vybavených drenážemi a stokami.[49] Archeologické doklady o zvířaty taženém pluhu v kultuře poříčí Indu sahají do doby kolem 2500 let př. n. l.[50]
Starověká Čína
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Terrace_field_yunnan_china.jpg/220px-Terrace_field_yunnan_china.jpg)
Záznamy z období válčících států, dynastie Čchin a dynastie Chan poskytují obraz raného čínského zemědělství od 5. století př. n. l. do 2. století n. l., které zahrnovalo celostátní systém sýpek a rozšířený chov bource na produkci hedvábí. Důležitým raným čínským pojednáním o zemědělství jsou Základní techniky pro blahobyt lidu (齊民要術, Čch’ min jao šu) z roku 535 od Ťia S’-sia.[51] Ťiaův styl psaní byl přímočarý a přehledný ve srovnání s komplikovaným literárním stylem, typickým pro toto období. Ťiaova kniha byla také velmi dlouhá, s více než sto tisíci psaných čínských znaků a citovala mnoho dalších dřívějších čínských prací, které se však nedochovaly.[52] Ťiaova kniha obsahuje části týkající se přípravy půdy, setby, kultivace, obhospodařování sadů, lesnictví a chovu zvířat. Kniha zahrnuje také okrajově související statě pokrývající obchodní a kulinářské využití plodin.[53] Tato práce a styl, ve kterém byla napsána, měly velký vliv na pozdější čínské agronomy, jako byl Wang Čen a jeho průkopnické dílo Kniha o zemědělství (農書, Nung šu) z roku 1313.[52]
Do 1. století před naším letopočtem Číňané inovovali pro zemědělské účely vodním kolem poháněný hamr.[54] Ačkoli měl řadu využití, jeho hlavní funkcí bylo roztloukání, loupání a leštění rýžového zrna, což by se jinak muselo provádět ručně. Číňané také před 1. stoletím n. l. začali používat řetězové čerpadlo, poháněné vodním kolem nebo voly zapřaženými do systému mechanických převodů.[55] Řetězové čerpadlo našlo využití pro dopravu vody do městských a palácových vodovodů,[56] sloužilo však především k zdvihání vody v zemědělských zavlažovacích kanálech.[57] V závěrečném období dynastie Chan koncem 2. století se vyvinuly těžké pluhy vybavené železnou radlicí a odhrnovací deskou.[58][59] Tyto pluhy se pomalu šířily na západ, až kolem 10. století revolucionizovaly zemědělství v západní Evropě. (Glick však argumentuje že vývoj čínského pluhu proběhl ne dříve než v 9. století, což by znamenalo, že naopak vznikl podle vzorů přišlých ze západu, známých v Itálii před 7. stoletím.)[60]
Asijská rýže byla domestikována před 13 500 až 8200 lety v Číně, a to z jediného genetického předka, divoké rýže Oryza rufipogon.[61] Oblast původní domestikace se nachází v údolí Perlové řeky. Pěstování rýže se pak rozšířilo do jižní a jihovýchodní Asie.[62]
Starověké Řecko a Helénistický svět
Hlavními obilninami v oblasti starověkého Středomoří byly pšenice setá, pšenice dvojzrnka a ječmen, zatímco mezi běžně pěstovanou zeleninu patřil hrách, fazole, bob a olivy. Mléčné produkty pocházely převážně z ovcí a koz. Maso, obvykle vepřové, hovězí a jehněčí, tvořilo pro většinu obyvatelstva pouze příležitostnou součást jídelníčku.[63] Zemědělství ve starověkém Řecku bylo omezeno topografií pevninského Řecka, která dovolovala řádné obdělávání zhruba jen 10 % půdy, což si vyžádalo specializaci na vývoz oleje a vína a dovoz obilovin z Thrákie (jejíž centrum leží v dnešním Bulharsku) a řeckých kolonií na pobřeží Černého moře.[64] Během helénistického období ovládala Ptolemaiovská říše Egypt, Kypr, Fénicii a Kyrenaiku, hlavní oblasti produkce obilí, na nichž záviselo pevninské Řecko. Ptolemaiovský trh s obilovinami také hrál rozhodující roli ve vzestupu Římské republiky.[64] Pro Seleukovskou říši byla klíčovou oblastí produkce pšenice Mezopotámie, zatímco v jiných částech se uplatňovalo také kočovné pastevecké hospodářství.[64]
Římská říše
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/M%C3%A4hmaschine.jpg/220px-M%C3%A4hmaschine.jpg)
V řecko-římském světě klasické antiky bylo římské zemědělství postaveno na technikách původně zavedených Sumery, které Římanům předaly následné kultury, se zvláštním důrazem na pěstování plodin pro obchod a vývoz. Římané položili základy pro hospodářský systém panství, zahrnující nevolnictví, které později vzkvétalo ve středověku. Římské farmy lze podle velikosti rozdělit do tří kategorií. Malé farmy hospodařily na pozemcích od 18 do 88 iuger (jedno iugerum odpovídá asi 0,65 akru). Střední farmy měly 80 až 500 iuger. Velká panství (nazývaná latifundia) disponovala více než 500 iugery.[65] Římané měli čtyři systémy hospodaření: přímou práci majitele a jeho rodiny; otroky pracující pod dohledem správců; hospodaření s nájemci nebo podílové, v němž si majitel a nájemce rozdělují zemědělskou produkci; a situace, kdy byla hospodářství pronajata nájemci.[65]
Mezoamerika
V Mezoamerice se před více než šesti tisíci lety divoká tráva teosinte transformovala lidmi prováděnou selekcí na předchůdce moderní kukuřice. Postupně se rozšířila po celé Severní Americe a byla hlavní plodinou domorodých Američanů v době příchodu Evropanů.[66] Jiné mezoamerické plodiny zahrnují stovky odrůd místně domestikovaných tykví a fazolí. Další z hlavních plodin bylo kakao, též domestikované v tomto regionu.[37] Krocan, jeden z nejdůležitějších na maso chovaných ptáků, byl pravděpodobně domestikován v oblasti dnešního Mexika nebo jihozápadu Spojených států.[67]
Mezoameričtí Aztékové byli aktivními zemědělci a jejich ekonomika byla na zemědělství založena. Oblast kolem jezera Texcoco byla úrodná, ale ne dost velká na to, aby dokázala produkovat množství potravin potřebné pro obyvatelstvo jejich rostoucí říše. Aztékové rozvinuli zavlažovací systémy, vytvořili terasovité svahy, hnojili půdu a vyvinuli chinampa neboli umělé ostrovy, též známé jako „plovoucí zahrady“. Mayové mezi 400 př. n. l. až 900 n. l. používali rozsáhlé systémy kanálů a vyvýšených polí pro obhospodařování močálovité půdy na poloostrově Yucatán.[68][69]
Jižní Amerika
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e1/Trabajo-inca8.jpg/170px-Trabajo-inca8.jpg)
V jihoamerické oblasti And, osídlené řadou civilizací včetně Inků, byl hlavní plodinou brambor, domestikovaný přibližně před 10 000 až 7000 lety.[70][71][72] Koka, která je dodnes významnou plodinou, byla domestikována v Andách, stejně jako arašídy, rajčata, tabák a ananas.[37] Bavlna byla domestikována v Peru asi 3600 let př. n. l.[73] Byla také domestikována zvířata, včetně lam, alpak a morčat.[74]
Jižní hranici předhispánského zemědělství tvořilo souostroví Guaitecas v Patagonii, na jihu dnešního Chile,[75] dokladem jsou zmínky španělské výpravy v roce 1557 o pěstování brambor chiloé.[76] Raní španělští průzkumníci zmiňují v souostroví Guaitecas také přítomnost kukuřice, i když Španělé ji mohli zaměnit za jinou plodinu.[77]
Severní Amerika
Domorodí obyvatelé východní části dnešních Spojených států domestikovali četné plodiny. Patřily mezi ně slunečnice, tabák,[78] různé odrůdy tykví a merlíku, stejně jako plodiny, které se již běžně nepěstují, včetně pouvy (Iva annua) a ječmene malého (Hordeum pusillum).[79][80] Sklízely se plané plodiny včetně divoké rýže a javorového sirupu.[81] Z východní části Severní Ameriky pochází také nejběžnější domestikované odrůdy jahod.[82] Dvě významné plodiny, pekan a vinná réva Concord, se rozsáhle využívaly v prehistorických dobách, ale zřejmě nebyly až do 19. století domestikovány.[83][84]
Domorodí obyvatelé dnešní Kalifornie a severozápadního pobřeží uplatňovali v lesích, stepích, lesostepích a mokřadech různé formy lesního zahradnictví a žárového hospodaření, aby zajistili trvalou dostupnost jedlých a léčivých plodin. Domorodci praktikovali zakládání požárů omezeného rozsahu, čímž tak zabraňovali možnosti vzniku velkých katastrofálních požárů a udržovali nízkointenzivní zemědělství s volnou rotací, jakýsi druh „divoké“ permakultury.[85][86][87][88]
V Severní Americe se vyvinul systém společné výsadby zvaný „Tři sestry“. Tři vzájemně se doplňující plodiny se vysazovaly společně: zimní dýně, kukuřice a pnoucí fazole (obvykle fazol ostrolistý nebo fazol obecný). Kukuřice vytváří podporu pro pnutí fazolí, což eliminuje potřebu umělé opory. Fazole dodávají do půdy dusík, který využívají ostatní rostliny, a dýně se rozrůstá po zemi, blokuje sluneční světlo a tím brání růstu plevele. Dýňové listy také slouží jako „živý mulč“.[89][90]
Austrálie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/Panicum_decompositum_habitus.jpg/170px-Panicum_decompositum_habitus.jpg)
Od doby britské kolonizace Austrálie v roce 1788 byli domorodí Australané popisováni jako kočovní lovci-sběrači, kteří se nevěnovali zemědělství, a to navzdory důkazům o opaku. V roce 1969 archeolog Rhys Jones přišel s tvrzením, že domorodí Australané se zabývali systematicky prováděným vypalováním jako způsobem, jak zvýšit přirozenou produktivitu. Toto dostalo označení „žárové hospodaření“.[91] V sedmdesátých a osmdesátých letech 20. století archeologický výzkum v jihozápadní Victorii přinesl poznatky, že kmen Gunditjmara a další skupiny vyvinuly během období téměř 5000 let sofistikované způsoby chovu úhořů a systémy pastí na ryby.[92] Archeolog Harry Lourandos v osmdesátých letech 20. století naznačil, že existují důkazy o probíhající „intenzifikaci“ v Austrálii[93] během procesu, který podle všeho pokračoval během předchozích 5000 let. Tyto koncepty vedly historika Billa Gammageho k tvrzení, že celý kontinent byl v podstatě řízenou krajinou.[7]
Ve dvou oblastech Austrálie, centrálním západním pobřeží a východní části střední Austrálie, mohly být praktikovány formy raného zemědělství. Lidé žijící ve stálých sídlištích s více než 200 obyvateli prováděli ve velkém rozsahu setbu a výsadbu a skladovali sklizené plodiny. Kmeny Nhanda a Amangu z centrálního západního pobřeží pěstovaly jamy (Dioscorea hastifolia), zatímco různé kmeny ve východní centrální Austrálii (oblast Corners) vysazovaly a sklízely divokou cibuli yaua (Cyperus bulbosus), domorodé proso tindil (Panicum decompositum) a sporokarpy kapradiny ngardu (Marsilea drummondii).[7]:s.281–304[94]
Středověk a raný novověk
Během období mezi 100 př. n. l. až 1600 n. l. světová populace pokračovala v růstu tak jak vzrůstalo využívání půdy, což dokazuje rychlý nárůst emisí metanu ze skotu a pěstování rýže.[95]
Arabský svět
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/29/200712_syria-40.jpg/220px-200712_syria-40.jpg)
Od osmého století prošlo zemědělství středověkého islámského světa transformací, kterou popsal historik Andrew Watson jako arabská zemědělská revoluce.[96] Tato transformace byla způsobena řadou faktorů, včetně šíření mnoha plodin a rostlin podél muslimských obchodních tras, rozšiřováním pokročilejších zemědělských technik a zemědělsko-ekonomickým systémem, který podporoval vyšší výnosy a efektivitu. Posun v zemědělské praxi změnil ekonomiku, rozložení obyvatelstva, vegetační pokryv, zemědělskou produkci, populační úroveň, růst měst, distribuci pracovní síly, přípravu jídel, stravování a oblékání v celém islámském světě. Muslimští obchodníci pokrývali většinu Starého světa a obchod umožňoval šíření mnoha plodin, rostlin a zemědělských technik do všech oblastí, stejně jako adaptaci plodin, rostlin a technik z oblastí mimo islámský svět.[96] Tento proces šíření přinesl hlavní plodiny do Evropy přes Al-Andalus spolu s technikami pro jejich kultivaci a přípravu pokrmů. Mezi hlavní přinesené plodiny patřily cukrová třtina, rýže a bavlna, spolu s citrusy a dalšími ovocnými stromy, ořechy, zeleninou, jako lilek, špenát a mangold, a také koření, jako je kmín, koriandr, muškátový oříšek a skořice. Intenzivní zavlažování, střídání plodin a další nové zemědělské postupy se v Evropě dočkaly širokého přijetí. Zavlažování, částečně založené na římských technikách, využívalo vodních kol noria, vodních mlýnů, přehrad a nádrží.[96][97][98]
Evropa
Středověk zaznamenal další pokroky v zemědělství. Po celé Evropě se rozšířily kláštery, které se staly se důležitými středisky pro shromažďování znalostí týkajících se zemědělství a lesnictví. Patrimoniální systém umožnil velkým pozemkovým vlastníkům ovládat svou půdu a svou pracovní sílu ve formě poddaných nebo nevolníků.[99] Během středověkého období hrál arabský svět rozhodující úlohu v transferu plodin a technologií mezi Evropou, Asií a Afrikou. Arabové kromě role v dopravě řady plodin přinesli do Evropy koncept zavlažování a vytvořili počátky plantážního pěstování cukrové třtiny s využitím otroků pro intenzivní obdělávání.[100]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Crescenzi_calendar.jpg/220px-Crescenzi_calendar.jpg)
Do roku 900 vývoj technik tavby železa v Evropě umožnil zvýšit jeho produkci, což vedlo k rozvoji výroby zemědělského nářadí, jako jsou pluhy, ruční nástroje a koňské podkovy. Těžký pluh carruca vznikl vylepšením staršího rádla podle vzoru čínských pluhů s odhrnovací deskou, vhodnou pro obracení těžkých, vlhkých půd severní a západní Evropy. To vedlo k vymýcení západoevropských lesů a zvýšení zemědělské produkce, což následně umožnilo nárůst počtu obyvatel.[101][102] Současně někteří evropští zemědělci opustili starší dvoupolní systém ve prospěch trojpolního systému, ve kterém bylo každoročně jedno ze tří polí ponecháno ladem. Došlo tím ke zvýšení produktivity a obohacení půdy, neboť změna osevního postupu umožnila pěstování dusík vázajících luštěnin, jako hrách, čočka a fazole.[103] Vylepšené koňské postroje a zápřahy umožnily dokonalejší využití tažné síly zvířat, což dále přispělo k lepší kultivaci půdy.[104]
Vodní mlýny zavedli v Evropě Římané, ale v průběhu středověku doznaly spolu s větrnými mlýny vylepšení a používaly se k mletí zrna na mouku, řezání dřeva a zpracování lnu a vlny.[105]
Osazované plodiny zahrnovaly pšenici, žito, ječmen a oves. Od 13. století se běžně pěstovaly hrách, fazole a vikev jako krmné plodiny pro domácí zvířata a také jako zelené hnojivo, díky schopnosti fixace dusíku v půdě. Výnosy plodin vyvrcholily ve 13. století a zůstaly víceméně stabilní až do 18. století.[106] Ačkoli se dříve předpokládalo, že limity výkonnosti středověkého zemědělství určovaly strop pro populační růst ve středověku, nedávné studie[107][108] ukázaly, že techniky středověkého zemědělství za normálních okolností vždy dostačovaly potřebám lidí a že pouze v mimořádně drsných časech, jako bylo období katastrofálního počasí v letech 1315–17, nedokázalo zajistit potřeby obyvatelstva.[109][110]
Kolumbovská výměna
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/05/Pieter_Bruegel_the_Elder-_The_Harvesters_-_Google_Art_Project.jpg/220px-Pieter_Bruegel_the_Elder-_The_Harvesters_-_Google_Art_Project.jpg)
Po roce 1492 došlo k celosvětové výměně dříve místních plodin a plemen dobytka. Kukuřice, brambory, sladké brambory a maniok byly klíčovými plodinami, které se rozšířily z Nového světa do Starého, zatímco ze Starého světa do Nového putovaly odrůdy pšenice, ječmene, rýže a vodnice. V Novém světě se nacházelo jen málo druhů hospodářských zvířat, přičemž koně, skot, ovce a kozy zde až do příchodu evropských osadníků byly zcela neznámé. Obousměrná výměna plodin přes Atlantský oceán způsobila celosvětový růst populace a natrvalo ovlivnila mnoho kultur.[111] V 16. století přivezli portugalští obchodníci z Brazílie do Afriky kukuřici a maniok,[112] a ty se tam staly základními potravinami, které nahradily původní africké plodiny.[113]
Brambory byly z Jižní Ameriky poprvé dovezeny koncem 16. století do Španělska, a od konce 17. století se postupně staly základní plodinou v celé Evropě. Brambory umožnily zemědělcům produkovat více potravin a zprvu přispěly k rozmanitosti evropské stravy. Zvýšená dostupnost potravin snížila nemocnost, zvýšila počty narozených dětí a snížila úmrtnost, což způsobilo populační explozi v celém britském impériu, Spojených státech a v Evropě.[114] Zavedení brambor také přineslo první intenzivní používání hnojiva ve formě guána dováženého do Evropy z Peru a první umělý pesticid ve formě arzénu, který se používal k boji proti mandelince bramborové. Před přijetím brambor jako hlavní plodiny způsobovala závislost na obilí při jeho neúrodě opakované regionální a celostátní hladomory. Výsledná závislost na bramboru však v polovině 19. století způsobila celoevropskou katastrofu, velkou neúrodu brambor způsobenou chorobami, která vedla k rozsáhlému hladomoru a smrti více než jednoho milionu lidí jen v samotném Irsku.[115]
Moderní zemědělství
Britská zemědělská revoluce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/Charles_Townshend%2C_2nd_Viscount_Townshend_by_Sir_Godfrey_Kneller%2C_Bt_%282%29.jpg/170px-Charles_Townshend%2C_2nd_Viscount_Townshend_by_Sir_Godfrey_Kneller%2C_Bt_%282%29.jpg)
Mezi 16. stoletím a polovinou 19. století zaznamenala Velká Británie velký nárůst zemědělské produktivity a čisté produkce. Nové zemědělské praktiky, jako scelování a ohrazování pozemků, mechanizace, střídání plodin na čtyřech polích pro zachování půdních živin (čtyřhonná soustava) a selektivní chov umožnily nebývalý populační růst na 5,7 milionu obyvatel v roce 1750, čímž uvolnily významné procento pracovní síly a tím pomohly nastartovat průmyslovou revoluci. Produktivita pěstování pšenice vzrostla z přibližně 19 bušlů na akr (zhruba 12,8 metrického centu na hektar) v roce 1720 na zhruba 30 bušlů (20 centů na hektar) do roku 1840, což znamenalo zásadní zlom v historii.[116]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/Jethro_Tull_seed_drill_%281762%29.png/170px-Jethro_Tull_seed_drill_%281762%29.png)
V polovině 17. století začala v Anglii vznikat literatura o produktivnějších způsobech hospodaření v zemědělství, jejími autory byli spisovatelé jako Samuel Hartlib, Walter Blith a další.[117] Hlavním omezujícím faktorem udržitelnosti pěstování plodin na daném místě po delší dobu bylo vyčerpání živin v půdě, především dusíku. Aby se půda mohla regenerovat, byla produktivní území často ponechána ladem, na některých místech se využívalo střídání plodin. Holandský rotační systém čtyř polí byl v 18. století popularizován britským agronomem Charlesem Townshendem. Systém (pšenice, vodnice, ječmen a jetel) umožnil dosažení větších výnosů krmných plodin a pícnin, což dovolilo celoroční chov hospodářských zvířat. Obzvláštní důležitost měl výsev jetele, jelikož kořeny luštěnin doplňují dusičnany v půdě.[118]
Dalším důležitým faktorem byla mechanizace a racionalizace zemědělství. Od poloviny 18. století zaváděli agronomové Robert Bakewell a Thomas Coke selektivní chov a postupy šlechtění pro maximalizování žádoucích rysů hospodářských zvířat. Jedním z prvních výsledků se stalo plemeno ovce New Leicester. Objevily se vynálezy nových strojů pro zvýšení produktivity nejrůznějších zemědělských činností, jako byl Jethro Tullův secí stroj z roku 1701, který mechanizoval setí ve správné hloubce a rozestupu a mlátička Andrewa Meikleho z roku 1784. Pluhy se postupně zdokonalovaly, od železného pluhu Rotherham Josepha Foljambeho z roku 1730[119] k vylepšenému typu Scots Plough Josepha Smalla z roku 1763. V roce 1789 vyráběla firma Ransomes, Sims & Jefferies 86 verzí pluhů pro různé půdy.[120] Rozvoj stroji hnané zemědělské techniky začal roku 1812 stacionárním parním strojem Richarda Trevithicka, který poháněl mlátičku.[121] Mechanizace se v průběhu 19. století rozšířila i dalších souvisejících oblastí. První benzínový traktor postavil v Americe roku 1892 John Froelich.[122]
Vědecké zkoumání účinků hnojení zahájil v roce 1843 John Bennet Lawes na experimentální stanici Rothamsted. Zkoumal vliv anorganických a organických hnojiv na výnosy a roku 1842 založil jednu z prvních továren na výrobu umělých hnojiv. Hnojivo v podobě dusičnanu sodného z Chile, stejně jako guáno (ptačí trus) do Británie dovezl John Thomas North. Prvním komerčním procesem výroby hnojiv byla extrakce fosfátu rozpouštěním koprolitů v kyselině sírové.[123]
20. století
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/Agriculture_%28Plowing%29_CNE-v1-p58-H.jpg/220px-Agriculture_%28Plowing%29_CNE-v1-p58-H.jpg)
Důležitým mezníkem se stalo nahrazování síly tažných zvířat za sílu motorů, počínající již na začátku 20. století. V roce 1901 Dan Albone zkonstruoval první komerčně úspěšný víceúčelový traktor poháněný benzínovým spalovacím motorem. Traktory se začaly šířit po první světové válce, postupem doby byly vyvinuty samohybné mechanické sklízecí stroje (kombajny), secí a sázecí stroje a další zařízení, které dále revolucionizovaly zemědělství.[124] Tyto vynálezy umožnily provádět zemědělské úkony s dříve nepředstavitelnou rychlostí a rozsahem, díky čemuž moderní farmy produkují mnohem větší objemy vysoce kvalitní produkce na jednotku půdy.[125]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Bt_plants.png/150px-Bt_plants.png)
Významný průlom dovolující překonat dosavadní omezení výnosů plodin přinesl Haberův–Boschův postup syntézy dusičnanu amonného, který umožnil průmyslovou výrobu umělých dusíkatých hnojiv. Proces patentoval německý chemik Fritz Haber. Carl Bosch, pracující pro německou chemickou společnost BASF, roku 1910 úspěšně převedl proces do průmyslového měřítka a zajistil další patenty. V letech po druhé světové válce se používání syntetických hnojiv rychle zvyšovalo ruku v ruce s rostoucí světovou populací.[127]
Mezi charakteristické rysy zemědělství 20. století lze zařadit zvýšenou produktivitu, snížení potřeby manuální práce, využívání syntetických hnojiv a pesticidů, znečišťování vod[128] a zemědělské dotace.[129] Další aplikace vědeckého výzkumu v zemědělství od 50. let zahrnují genetické inženýrství,[130][131] hydroponii[132] a vývoj ekonomicky rentabilních biopaliv, jako je bioethanol.[133]
V reakci na negativní externí dopady konvenčního zemědělství na životní prostředí se v závěru 20. století začal objevovat koncept ekologického zemědělství.[134] Přes pokroky v zemědělství docházelo během 20. století dalším hladomorům. Vlivem klimatických událostí, vládních politik, válek a neúrody zemřely miliony lidí v každém z nejméně deseti hladomorů mezi 20. a 90. léty 20. století.[135]
Historické procesy, které umožnily pěstování a konzumaci zemědělských plodin za hranicemi jejich původu, pokračují i v současnosti díky globalizaci. Celosvětově tvoří v průměru 68,7 % potravin a 69,3 % zemědělské produkce států plodiny cizího původu.[136]
Zelená revoluce
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Norman_Borlaug.jpg/220px-Norman_Borlaug.jpg)
Zelená revoluce byla sérií kroků v oblasti výzkumu, vývoje a transferu technologií mezi čtyřicátými a sedmdesátými léty 20. století. Vedla ke zvýšení zemědělské výroby na celém světě, a to zejména od pozdních šedesátých let. Těmto opatřením pod vedením Normana Borlauga je připisována záchrana více než miliardy lidí před hladověním. Zahrnovaly vývoj vysoce výnosných odrůd obilnin, rozšíření zavlažovací infrastruktury, modernizaci postupů řízení, distribuci hybridizovaného osiva, syntetických hnojiv a pesticidů zemědělcům.[137]
Synteticky vyráběný dusík, společně s těženým fosforitem, pesticidy a mechanizací, na počátku 20. století výrazně zvýšily výnosy plodin. Zvýšená dostupnost obilovin také vedla k levnějšímu chovu hospodářských zvířat. Další globální nárůst výnosů nastal během pozdějších let 20. století, kdy byly jako součást Zelené revoluce zavedeny vysoce výnosné odrůdy běžných základních obilovin, jako je rýže, pšenice a kukuřice. Zelená revoluce přinesla do rozvojových zemí techniky vyspělého světa (včetně pesticidů a syntetického dusíku). Ekonom Thomas Malthus předpovídal, že Země nebude schopna uživit rostoucí populaci, ale techniky, jako je Zelená revoluce, umožňují světu produkovat přebytek potravin.[138]
Přestože Zelená revoluce výrazně zvýšila výnosy rýže v Asii, v posledních 15–20 letech již ke nárůstu výnosů nedošlo.[139] Genetický „výnosový potenciál“ vzrostl u pšenice, ale výnosový potenciál rýže se od roku 1966 nezměnil a výnosový potenciál kukuřice se „za 35 let sotva zvýšil“.[139] Pouze jednu nebo dvě dekády trvá, než plevel získá rezistenci vůči herbicidům a hmyz se stane odolným insekticidům během dekády, což lze poněkud zpomalit rotací plodin.[139]
Ekologické zemědělství
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d4/TONY_OWEN_ORGANIC_FARM_-_NARA_-_543017.jpg/220px-TONY_OWEN_ORGANIC_FARM_-_NARA_-_543017.jpg)
Po většinu své historie bylo zemědělství organické, bez syntetických hnojiv nebo pesticidů a bez geneticky modifikovaných organismů. S příchodem chemického zemědělství filozof a esoterik Rudolf Steiner volal po zemědělství bez syntetických pesticidů a jeho Zemědělský kurz z roku 1924 položil základy pro pseudovědecké[140] biodynamické zemědělství.[141] Walter James, čtvrtý Baron Northbourne, rozvinul tyto myšlenky. V roce 1940 Sir Albert Howard představil svůj manifest ekologického zemědělství. Ekologické zemědělství je nyní praktikováno ve většině zemí světa.[142][nenalezeno v uvedeném zdroji]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku History of agriculture na anglické Wikipedii.
- ↑ HILLMAN, Gordon. Late Pleistocene changes in wild plant-foods available to hunter-gatherers of the northern Fertile Crescent: Possible preludes to cereal cultivation. In: HARRIS, D. R. The Origins and Spread of Agriculture and Pastoralism in Eurasia. London: UCL Books, 1996. S. 159–203. (anglicky)
- ↑ SATO, Yoichi. Origin of rice cultivation in the Yangtze River basin. In: YASUDA, Y. The Origins of Pottery and Agriculture. New Delhi: Roli Books, 2003. S. 196. (anglicky)
- ↑ GERRITSEN, Rupert. Australia and the Origins of Agriculture. Oxford: Archaeopress, 2008. S. 29–30. (anglicky)
- ↑ The Development of Agriculture [online]. National Geographic, 2016 [cit. 2016-06-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 14 April 2016. (anglicky)
- ↑ Climate [online]. National Climate Data Center [cit. 2013-12-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ The Development of Agriculture [online]. National Geographic, 2016 [cit. 2016-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 14. 4. 2016. (anglicky)
- ↑ a b c GAMMAGE, Bill. The Biggest Estate on Earth: How Aborigines made Australia. [s.l.]: Allen & Unwin, říjen 2011. Dostupné online. ISBN 9781742377483.
- ↑ MCCONNELL, Douglas JOhn. The Forest Farms of Kandy: And Other Gardens of Complete Design. [s.l.]: [s.n.], 2003. Dostupné online. ISBN 978-0-7546-0958-2. S. 1.
- ↑ The forest-garden farms of Kandy, Sri Lanka. [s.l.]: [s.n.], 1992. Dostupné online. ISBN 978-92-5-102898-8. S. 1.
- ↑ ALLABY, Robin G.; FULLER, Dorian Q.; BROWN, Terence A. The genetic expectations of a protracted model for the origins of domesticated crops. Proceedings of the National Academy of Sciences. 2008, roč. 105, čís. 37, s. 13982–13986. Dostupné online. DOI 10.1073/pnas.0803780105. PMID 18768818. Bibcode 2008PNAS..10513982A. (anglicky)
- ↑ LARSON, G.; PIPERNO, D. R.; ALLABY, R. G.; PURUGGANAN, M. D. Current perspectives and the future of domestication studies. Proceedings of the National Academy of Sciences. 2014, roč. 111, čís. 17, s. 6139. DOI 10.1073/pnas.1323964111. PMID 24757054. Bibcode 2014PNAS..111.6139L. (anglicky)
- ↑ NELSON, Sarah M. Ancestors for the Pigs. Pigs in prehistory. [s.l.]: University of Pennsylvania Museum of Archaeology and Anthropology, 1998. Dostupné online.
- ↑ ENSMINGER, M.E.; PARKER, R.O. Sheep and Goat Science. [s.l.]: Interstate Printers and Publishers, 1986. (Fifth). Dostupné online. ISBN 0-8134-2464-X.
- ↑ MCTAVISH, E.J.; DECKER, J.E.; SCHNABEL, R.D. New World cattle show ancestry from multiple independent domestication events. Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A.. 2013, roč. 110, s. 1398–406. DOI 10.1073/pnas.1303367110. PMID 23530234. Bibcode 2013PNAS..110E1398M. (anglicky)
- ↑ SAPIR-HEN, Lidar; BEN-YOSEF, Josef. The Introduction of Domestic Camels to the Southern Levant: Evidence from the Aravah Valley. Tel Aviv. 2013, roč. 40, s. 277–285. Dostupné online [cit. 16 February 2014]. DOI 10.1179/033443513x13753505864089. (anglicky)
- ↑ LARSON, G.; PIPERNO, D. R.; ALLABY, R. G.; PURUGGANAN, M. D., a kol. Current perspectives and the future of domestication studies. PNAS. 2014, roč. 111, čís. 17, s. 6139–6146. DOI 10.1073/pnas.1323964111. PMID 24757054. Bibcode 2014PNAS..111.6139L. (anglicky)
- ↑ DENHAM, T. P. Origins of Agriculture at Kuk Swamp in the Highlands of New Guinea. Science. 2003, roč. 301, čís. 5630, s. 189–193. DOI 10.1126/science.1085255. PMID 12817084. (anglicky)
- ↑ Mordechai E. Kislev, Anat Hartmann, and Ofer Bar-Yosef, "Early Domesticated Fig in the Jordan Valley," in Science Magazine (June 2, 2006). Vol. 312, No. 5778, pp. 1372-1374.DOI:10.1126/science.1125910
- ↑ Science Magazine (Dec. 15, 2006). Vol. 314, No. 5806, p. 1683. Response to Comment on 'Early Domesticated Fig in the Jordan Valley' by Mordechai E. Kislev, Anat Hartmann and Ofer Bar-Yosef. DOI:10.1126/science.1132636
- ↑ Starch grain and phytolith evidence for early ninth millennium B.P. maize from the Central Balsas River Valley, Mexico. PNAS. 2009, roč. 106, čís. 13, s. 5019–5024. Dostupné online. DOI 10.1073/pnas.0812525106. PMID 19307570. Bibcode 2009PNAS..106.5019P. (anglicky)
- ↑ Smith, A. F. The Tomato in America: Early History, Culture, and Cookery. [s.l.]: University of South Carolina Press, 1994. Dostupné online. ISBN 1-57003-000-6. S. 13.
- ↑ HIRST, K. Kris. Plant Domestication - Table of Dates and Places [online]. About.com [cit. 2016-06-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2017-02-27. (anglicky)
- ↑ Lesson 1: Narrative [online]. Dartmouth College [cit. 2017-04-12]. Dostupné v archivu pořízeném dne 8 January 2012. (anglicky)
- ↑ YADAV, Shyam S.; MCNEIL, David L.; STEVENSON, Philip C. Lentil: An Ancient Crop for Modern Times. [s.l.]: Springer Science & Business Media, 2007. Dostupné online. ISBN 9781402063138. S. 4.
- ↑ The oldest farming village in the Mediterranean islands is discovered in Cyprus [online]. 15 May 2012 [cit. 2017-04-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b Southern Europe, 8000–2000 B.C. Timeline of Art History [online]. The Metropolitan Museum of Art [cit. 2011-07-16]. Dostupné v archivu pořízeném dne 26 January 2007. (anglicky)
- ↑ DENHAM; ET AL. Origins of Agriculture at Kuk Swamp in the Highlands of New Guinea. Science. 2003, roč. 301, čís. 5630, s. 189–193. DOI 10.1126/science.1085255. PMID 12817084. (anglicky)
- ↑ NELSON, S. C.; PLOETZ, R. C.; KEPLER, A. K. Species Profiles for Pacific Island Agroforestry. Hōlualoa, Hawai'i: Permanent Agriculture Resources, 2006. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-02-28. Kapitola Musa species (bananas and plantains).
- ↑ DENHAM, T.P.; HABERLE, S.G.; LENTFER, C.; FULLAGAR, R. Origins of Agriculture at Kuk Swamp in the Highlands of New Guinea. Science. 2003, roč. 301, čís. 5630, s. 189–193. DOI 10.1126/science.1085255. PMID 12817084. (anglicky)
- ↑ ROFFET-SALQUE, Mélanie; REGERT, Martine; EVERSHED, Richard P.; OUTRAM, Alan K. Widespread exploitation of the honeybee by early Neolithic farmers. Nature. 2015, roč. 527, čís. 7577, s. 226–30. DOI 10.1038/nature15757. PMID 26560301. Bibcode 2015Natur.527..226R. (anglicky)
- ↑ https://phys.org/news/2021-09-farmers-europe-balkans-date-5th.html - The first farmers of Europe found in the Balkans date to the 5th millennium BC
- ↑ Ceide Fields Visitor Centre, Ballycastle, County Mayo, West of Ireland [online]. Museumsofmayo.com [cit. 2011-07-16]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2011-07-22. (anglicky)
- ↑ Ceide Fields - UNESCO World Heritage Centre [online]. Whc.unesco.org [cit. 2011-07-16]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Anthony, David W. (2007). The Horse, the Wheel, and Language: How Bronze-Age Riders from the Eurasian Steppes Shaped the Modern World. Princeton, NJ: Princeton University Press.
- ↑ VERGARA, Daniela. Cannabis: Marijuana, hemp and its cultural history [online]. Cannabis Genomics, 2 December 2014 [cit. 2016-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 9 April 2016. (anglicky)
- ↑ CARNEY, Judith. Food and the African Past. [s.l.]: University of California Press, 2011. Dostupné online. ISBN 978-0-520-94953-9. S. 24.
- ↑ a b c Murphy, Denis. Plants, Biotechnology and Agriculture. [s.l.]: CABI, 2011. Dostupné online. ISBN 978-1-84593-913-7. S. 153–.
- ↑ BARKER, Graeme. The Agricultural Revolution in Prehistory: Why Did Foragers Become Farmers?. [s.l.]: Oxford University Press, 2009. Dostupné online. ISBN 978-0-19-955995-4. S. 159–161.
- ↑ ANDERSON, David; GOUDIE, Andrew; PARKER, Adrian. Global Environments Through the Quaternary: Exploring Environmental Change. [s.l.]: Oxford University Press, 2013. Dostupné online. ISBN 978-0-19-969726-7. S. 283.
- ↑ Farming [online]. British Museum [cit. 2016-06-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 16 June 2016. (anglicky)
- ↑ TANNAHILL, Reay. The fine art of food. [s.l.]: Folio Society, 1968. Dostupné online.
- ↑ a b Janick, Jules. Ancient Egyptian Agriculture and the Origins of Horticulture. Acta Hort.. Roč. 583, s. 23–39. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Kees, Herman. Ancient Egypt: A Cultural Topography. [s.l.]: University of Chicago Press, 1961. Dostupné online.
- ↑ a b Gupta, Anil K. in Origin of agriculture and domestication of plants and animals linked to early Holocene climate amelioration, Current Science, Vol. 87, No. 1, 10 July 2004 59. Indian Academy of Sciences.
- ↑ Baber, Zaheer (1996). The Science of Empire: Scientific Knowledge, Civilization, and Colonial Rule in India. State University of New York Press. 19. ISBN 0-7914-2919-9.
- ↑ a b c Harris, David R. and Gosden, C. (1996). The Origins and Spread of Agriculture and Pastoralism in Eurasia: Crops, Fields, Flocks And Herds. Routledge. p.385. ISBN 1-85728-538-7.
- ↑ Possehl, Gregory L. (1996). Mehrgarh in Oxford Companion to Archaeology, edited by Brian Fagan. Oxford University Press.
- ↑ Stein, Burton (1998). A History of India. Blackwell Publishing. 47. ISBN 0-631-20546-2.
- ↑ a b Rodda & Ubertini (2004). The Basis of Civilization--water Science?. International Association of Hydrological Science. 279. ISBN 1-901502-57-0.
- ↑ LAL, R. Thematic evolution of ISTRO: transition in scientific issues and research focus from 1955 to 2000. Soil and Tillage Research. 2001, roč. 61, čís. 1–2, s. 3–12 [3]. DOI 10.1016/S0167-1987(01)00184-2. (anglicky)
- ↑ Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 6, Part 2. Taipei: Caves Books Ltd. p55-56.
- ↑ a b Needham, Volume 6, Part 2, 56.
- ↑ Needham, Volume 6, Part 2, 57.
- ↑ Needham, Joseph (1986). Science and Civilization in China: Volume 4, Physics and Physical Technology, Part 2, Mechanical Engineering. Taipei: Caves Books, Ltd. p184
- ↑ Needham, Volume 4, Part 2, 89, 110.
- ↑ Needham, Volume 4, Part 2, 33.
- ↑ Needham, Volume 4, Part 2, 110.
- ↑ Robert Greenberger, The Technology of Ancient China, Rosen Publishing Group, 2006, pp. 11–12.
- ↑ Wang Zhongshu, trans. by K. C. Chang and Collaborators, Han Civilization (New Haven and London: Yale University Press, 1982).
- ↑ Glick, Thomas F. Medieval Science, Technology And Medicine: An Encyclopedia. [s.l.]: Psychology Press, 2005. Dostupné online. ISBN 0415969301. S. 270.
- ↑ MOLINA, J.; SIKORA, M.; GARUD, N.; FLOWERS, J. M. Molecular evidence for a single evolutionary origin of domesticated rice. Proceedings of the National Academy of Sciences. 2011, roč. 108, čís. 20, s. 8351. DOI 10.1073/pnas.1104686108. PMID 21536870. Bibcode 2011PNAS..108.8351M. (anglicky)
- ↑ HUANG, Xuehui; KURATA, Nori; WEI, Xinghua; WANG, Zi-Xuan. A map of rice genome variation reveals the origin of cultivated rice. Nature. 2012, roč. 490, čís. 7421, s. 497–501. DOI 10.1038/nature11532. PMID 23034647. Bibcode 2012Natur.490..497H. (anglicky)
- ↑ Helmut Koester (1995), History, Culture, and Religion of the Hellenistic Age, 2nd edition, New York: Walter de Gruyter, ISBN 3-11-014693-2, pp 76-77.
- ↑ a b c Helmut Koester (1995), History, Culture, and Religion of the Hellenistic Age, 2nd edition, New York: Walter de Gruyter, ISBN 3-11-014693-2, p 77.
- ↑ a b White, K. D. (1970), Roman Farming (Cornell University Press)
- ↑ Corn and Culture in the Prehistoric New World. [s.l.]: Westview Press
- ↑ SPELLER, Camilla F. et al. Ancient mitochondrial DNA analysis reveals complexity of indigenous North American turkey domestication. PNAS. 2010, roč. 107, čís. 7, s. 2807–2812. Dostupné online. DOI 10.1073/pnas.0909724107. PMID 20133614. Bibcode 2010PNAS..107.2807S. (anglicky)
- ↑ Mascarelli, Amanda. Mayans converted wetlands to farmland. Nature. 5 November 2010. Dostupné online. DOI 10.1038/news.2010.587. (anglicky)
- ↑ Morgan, John. Invisible Artifacts: Uncovering Secrets of Ancient Maya Agriculture with Modern Soil Science. Soil Horizons. 6 November 2013, roč. 53, čís. 6, s. 3. Dostupné v archivu pořízeném dne 21 March 2015. DOI 10.2136/sh2012-53-6-lf. (anglicky) Archivováno 21. 3. 2015 na Wayback Machine.
- ↑ SPOONER, David M.; MCLEAN, Karen; RAMSAY, Gavin; WAUGH, Robbie. A single domestication for potato based on multilocus amplified fragment length polymorphism genotyping. PNAS. 2005, roč. 102, čís. 41, s. 14694–99. Dostupné online. DOI 10.1073/pnas.0507400102. PMID 16203994. Bibcode 2005PNAS..10214694S. (anglicky) Archivováno 2. 1. 2021 na Wayback Machine.
- ↑ Office of International Affairs. Lost Crops of the Incas: Little-Known Plants of the Andes with Promise for Worldwide Cultivation. [s.l.]: [s.n.], 1989. Dostupné online. ISBN 030904264X. S. 92.
- ↑ John Michael Francis. Iberia and the Americas. [s.l.]: ABC-CLIO, 2005. Dostupné online. ISBN 1-85109-426-1.
- ↑ BROUDY, Eric. The Book of Looms: A History of the Handloom from Ancient Times to the Present. [s.l.]: UPNE, 1979. Dostupné online. ISBN 978-0-87451-649-4. S. 81.
- ↑ RISCHKOWSKY, Barbara; PILLING, Dafydd. The State of the World's Animal Genetic Resources for Food and Agriculture. [s.l.]: Food & Agriculture Organization, 2007. Dostupné online. ISBN 978-92-5-105762-9. S. 10.
- ↑ BIRD, Junius. Handbook of South American Indians. Redakce Steward Julian H.. [s.l.]: –Bureau of American Ethnology, 1946. (Bulletin 143; sv. I). Kapitola The Alacaluf, s. 55–79. (anglicky)
- ↑ CONTRERAS, Andrés; CIAMPI, Luigi; PADULOSI, Stefano; SPOONER, David M. Potato germplasm collecting expedition to the Guaitecas and Chonos Archipelagos, Chile, 1990. Potato Research. 1993, s. 309–316. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-08-01. DOI 10.1007/BF02361797. (anglicky)
- ↑ TORREJÓN, Fernando; BIZAMA, Fernando; ARANEDA, Alberto; AGUAYO, Mauricio; BERTRAND, Sébastien; URRUTIA, Roberto. Descifrando la historia ambiental de los archipiélagos de Aysén, Chile: El influjo colonial y la explotación económica-mercantil republicana (siglos XVI-XIX). Magallania. 2013, s. 29–52. DOI 10.4067/S0718-22442013000100002. (Spanish)
- ↑ HEISER JR, Carl B. On possible sources of the tobacco of prehistoric Eastern North America. Current Anthropology. 1992, roč. 33, s. 54–56. Dostupné online. DOI 10.1086/204032. (anglicky)
- ↑ Prehistoric Food Production in North America, edited by Richard I. Ford. Museum of Anthropology, University of Michigan, Anthropological Papers 75.
- ↑ Adair, Mary J. (1988) Prehistoric Agriculture in the Central Plains. Publications in Anthropology 16. University of Kansas, Lawrence.
- ↑ SMITH, Andre w. The Oxford Encyclopedia of Food and Drink in America. [s.l.]: OUP USA, 2013. Dostupné online. ISBN 978-0-19-973496-2. S. 1–.
- ↑ Paul E. Minnis (editor) (2003) People and Plants in Ancient Eastern North America. Smithsonian Institution Press, Washington, D.C.
- ↑ Pecans at Texas A&M University [online]. Pecankernel.tamu.edu, 2006-08-18 [cit. 2010-06-03]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-05-25. (anglicky)
- ↑ The History of Concord Grapes, http://www.concordgrape.org/bodyhistory.html
- ↑ Fire in California's Ecosystems. [s.l.]: University of California Press, 2006. Dostupné online. ISBN 978-0-520-24605-8. Kapitola 17, s. 417.
- ↑ Before the Wilderness: Environmental Management by Native Californians. [s.l.]: Ballena Press, 1993. Dostupné online. ISBN 0879191260.
- ↑ CUNNINGHAM, Laura. State of Change: Forgotten Landscapes of California. [s.l.]: Heyday, 2010. Dostupné online. ISBN 1597141364. S. 135, 173–202.
- ↑ ANDERSON, M. Kat. Tending the Wild: Native American Knowledge And the Management of California's Natural Resources. [s.l.]: University of California Press, 2006. Dostupné online. ISBN 0520248511.
- ↑ WILSON, Gilbert, 1917. Agriculture of the Hidatsa Indians: An Indian Interpretation. [s.l.]: Dodo Press. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-14. ISBN 978-1409942337. S. 25 and passim.
- ↑ LANDON, Amanda J. The "How" of the Three Sisters: The Origins of Agriculture in Mesoamerica and the Human Niche. Nebraska Anthropologist. University of Nebraska-Lincoln, 2008, s. 110–124. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ JONES, R. Fire-stick Farming. Australian Natural History. 1969, roč. 16, s. 224. (anglicky)
- ↑ Williams, E. (1988) Complex Hunter-Gatherers: A Late Holocene Example from Temperate Australia. British Archaeological Reports, Oxford
- ↑ Lourandos, H. (1997) Continent of Hunter-Gatherers: New Perspectives in Australian Prehistory Cambridge, Cambridge University Press, Cambridge
- ↑ Gerritsen 2008
- ↑ STROMBERG, Joseph. Classical gas. Smithsonian. February 2013, roč. 43, čís. 10, s. 18. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-10-15. (anglicky) Archivováno 15. 10. 2013 na Wayback Machine.
- ↑ a b c WATSON, Andrew M. The Arab Agricultural Revolution and Its Diffusion, 700-1100. The Journal of Economic History. 1974, roč. 34, čís. 1, s. 8–35. DOI 10.1017/s0022050700079602. (anglicky)
- ↑ WATSON, Andrew M. Agricultural Innovation in the Early Islamic World. [s.l.]: Cambridge University Press, 1983. ISBN 0-521-24711-X.
- ↑ National Geographic. Food Journeys of a Lifetime. [s.l.]: National Geographic Society, 2015. Dostupné online. ISBN 978-1-4262-1609-1. S. 126–.
- ↑ Jourdan, Pablo. Medieval Horticulture/Agriculture [online]. Ohio State University [cit. 2013-04-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 14 April 2013. (anglicky)
- ↑ Janick, Jules. Islamic Influences on Western Agriculture [online]. Purdue University, 2008 [cit. 2013-05-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ White, Lynn. The Life of the Silent Majority. [s.l.]: University of Minnesota Press, 1967. S. 88.
- ↑ ANDERSEN, Thomas Barnebeck; JENSEN, Peter Sandholt; SKOVSGAARD, Christian Volmar. The Heavy Plough and the Agricultural Revolution in Medieval Europe [online]. European Historical Economics Society, December 2014 [cit. 2017-12-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-08-18. (anglicky)
- ↑ FOX, H. S. A. The Alleged Transformation from Two-Field to Three-Field Systems in Medieval England. The Economic History Review. November 1986, roč. 39, čís. 4, s. 526–548. DOI 10.1111/j.1468-0289.1986.tb01255.x. JSTOR 2596482. (anglicky)
- ↑ WHITE, Lynn Townsend. Medieval Religion and Technology: Collected Essays. [s.l.]: University of California Press, 1978. Dostupné online. ISBN 978-0-520-03566-9. S. 143.
- ↑ Newman, Paul B. Daily Life in the Middle Ages. [s.l.]: McFarland, 2001. Dostupné online. ISBN 0786450525. S. 88–89.
- ↑ CAMPBELL, Bruce M. S.; M. Overton. A New Perspective on Medieval and Early Modern Agriculture: Six Centuries of Norfolk Farming, c.1250-c.1850. Past and Present. 1993, roč. 141, s. 38–105. Dostupné online. DOI 10.1093/past/141.1.38. (anglicky)
- ↑ CAMPBELL, Bruce M.S. English Seigniorial Agriculture, 1250–1450. [s.l.]: Cambridge University Press, 2000. ISBN 0-521-30412-1.
- ↑ STONE, David. Decision-Making in Medieval Agriculture. [s.l.]: Oxford University Press, 2005. ISBN 0-19-924776-5.
- ↑ John Langdon. The Oxford Dictionary of the Middle Ages. [s.l.]: Oxford University Press, 2010. Dostupné online. ISBN 978-0-19-866262-4. S. 20–23.
- ↑ JORDAN, William Chester. The Great Famine: Northern Europe in the Early Fourteenth Century. [s.l.]: Princeton U.P., 1997. Dostupné online.
- ↑ Crosby, Alfred. The Columbian Exchange [online]. The Gilder Lehrman Institute of American History [cit. 2013-05-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Wagner, Holly. Super-Sized Cassava Plants May Help Fight Hunger In Africa [online]. The Ohio State University [cit. 2013-05-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-12-08. (anglicky)
- ↑ Advances in Maize Streak Virus Disease Research in Eastern and Southern Africa [online]. International Service for the Acquisition of Agri-Biotech Applications, 2000 [cit. 2013-04-16]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Chapman, Jeff. The Impact of the Potato. History Magazine. Čís. 2. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Mann, Charles C. How the Potato Changed History. Smithsonian. November 2011. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-11-02. (anglicky) Archivováno 2. 11. 2013 na Wayback Machine.
- ↑ SNELL, K.D.M. Annals of the Labouring Poor, Social Change and Agrarian England 1660–1900. [s.l.]: Cambridge University Press, 1985. Dostupné online. ISBN 0-521-24548-6. Chapter 4
- ↑ THIRSK, Joan. 'Blith, Walter (bap. 1605, d. 1654)' [online]. Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, Jan 2008 [cit. 2011-09-02]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Jaap Harskamp, "The Low Countries and the English Agricultural Revolution." (2009): 32-41. in JSTOR
- ↑ Payne, F. G. The British Plough: Some Stages in its Development [online]. British Agricultural History Society [cit. 2017-04-05]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Barlow, Robert Stockes; "300 Years of Farm Implements and Machinery 1630–1930"; Krause Publications (2003); p.33; ISBN 978-0873496322
- ↑ HODGE, James. Richard Trevithick. [s.l.]: Shire Publications, 1973. Dostupné online. ISBN 0-85263-177-4. S. 30.
- ↑ Macmillan, Don; Broehl, Wayne G. The John Deere Tractor Legacy. [s.l.]: Voyageur Press Dostupné online. S. 45.
- ↑ The Coprolite Industry [online]. Cambridgeshire History [cit. 2017-04-05]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-04-04. (anglicky)
- ↑ Janick, Jules. Agricultural Scientific Revolution: Mechanical [online]. Purdue University [cit. 2013-05-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Reid, John F. The Impact of Mechanization on Agriculture. The Bridge on Agriculture and Information Technology. 2011, roč. 41. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ SUSZKIW, Jan. Tifton, Georgia: A Peanut Pest Showdown [online]. November 1999 [cit. 2008-11-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ A Historical Perspective [online]. International Fertilizer Industry Association [cit. 2013-05-07]. Dostupné v archivu pořízeném dne 9 March 2012. (anglicky)
- ↑ MOSS, Brian. Water Pollution by Agriculture. Phil. Trans. Royal Society B. 2008, roč. 363, s. 659–666. Dostupné online. DOI 10.1098/rstb.2007.2176. (anglicky)
- ↑ Title 05 – Agriculture and rural development [online]. [cit. 2016-06-16]. Dostupné v archivu pořízeném dne 4 December 2013. (anglicky)
- ↑ JAMES, Clive. Global Review of the Field Testing and Commercialization of Transgenic Plants: 1986 to 1995 [online]. The International Service for the Acquisition of Agri-biotech Applications, 1996 [cit. 2010-07-17]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Weasel, Lisa H. 2009. Food Fray. Amacom Publishing
- ↑ Douglas, James S., Hydroponics, 5th ed. Bombay: Oxford UP, 1975. 1–3
- ↑ Towards Sustainable Production and Use of Resources: Assessing Biofuels [online]. United Nations Environment Programme, 16 October 2009 [cit. 2009-10-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 22 November 2009. (anglicky)
- ↑ Philpott, Tom. A Brief History of Our Deadly Addiction to Nitrogen Fertilizer [online]. Mother Jones, 19 April 2013 [cit. 2013-05-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ten worst famines of the 20th century. Sydney Morning Herald. 15 August 2011. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Origins of food crops connect countries worldwide. Proc. R. Soc. B. 2016, roč. 283, čís. 1832, s. 20160792. Dostupné online. DOI 10.1098/rspb.2016.0792. (anglicky)
- ↑ HAZELL, Peter B.R. The Asian Green Revolution. [s.l.]: International Food Policy Research Institute, 2009. Dostupné online. GGKEY:HS2UT4LADZD.
- ↑ BARRIONUEVO, Alexei; Bradsher, Keith. Sometimes a Bumper Crop Is Too Much of a Good Thing. The New York Times. 8 December 2005. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c Agricultural sustainability and intensive production practices. Nature. August 2002, roč. 418, čís. 6898, s. 671–7. Dostupné online. DOI 10.1038/nature01014. PMID 12167873. Bibcode 2002Natur.418..671T. (anglicky) Archivováno 16. 7. 2011 na Wayback Machine.
- ↑ https://www.sisyfos.cz/clanek/538-stribrny-bludny-balvan-2011-bioinstitut-o-p-s - Stříbrný Bludný balvan 2011 - Český klub skeptiků Sisyfos, Bioinstitut o.p.s.
- ↑ PAULL, John. Attending the First Organic Agriculture Course: Rudolf Steiner's Agriculture Course at Koberwitz, 1924. European Journal of Social Sciences. 2011, roč. 21, čís. 1, s. 64–70. Dostupné online [PDF]. (anglicky)
- ↑ Paull, John. Lord Northbourne, the man who invented organic farming, a biography. Journal of Organic Systems. 2014, roč. 9, čís. 1, s. 31–53. Dostupné online. (anglicky)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu dějiny zemědělství na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Autor: Jialiang Gao, www.peace-on-earth.org, Licence: CC BY-SA 3.0
Terrace rice fields in Yunnan Province, China
Agricultural scenes of threshing, a grain store, harvesting with sickles, digging, tree-cutting and ploughing from the tomb of Nakht, 18th Dynasty Thebes
Autor: DieBuche, Licence: CC BY-SA 3.0
A gallic-roman harvester ("vallus") from a wall in Buzenol in Belgium
Autor: Wolfgang Sauber, Licence: CC BY-SA 3.0
Museum of Ancient Near East ( Berlin ). Impression of a cylinder seal ( 2500 BC ).
Autor: Mark Marathon, Licence: CC BY-SA 4.0
Panicum decompositum habitus
A Shoshone encampment in the Wind River Mountains of Wyoming, photographed by W. H. Jackson, 1870. See variation from Smithsonian Institution, National Anthropological Archives [#1668] here: [1]
TITLE: Shoshoni Indians--Skin tepies [sic]
CALL NUMBER: LOT 12337-4 REPRODUCTION NUMBER: LC-USZ62-115466 (b&w film copy neg.) No known restrictions on publication.
NOTES:
No. 2687.Autor: Soban, Licence: CC BY-SA 3.0
Tento obrázek zobrazuje kulturní památku Pákistánu s identifikačním číslem
Autor: Chiswick Chap, Licence: CC BY-SA 4.0
Centers of origin of domesticated plants identified by Nikolai Vavilov during the 1930s, updated to show area 3 no longer regarded as a center, and Papua New Guinea (P) added.
Autor: Anand S, Licence: CC BY-SA 2.0
No mechanization of agriculture.
Seed drill
*Top: Lesser cornstalk borer larvae extensively damaged the leaves of this unprotected peanut plant. (Image Number K8664-2)-Photo by Herb Pilcher.
- Bottom: After only a few bites of peanut leaves of this genetically engineered plant (containing the genes of the Bacillus thuringiensis (Bt) bacteria), this lesser cornstalk borer larva crawled off the leaf and died.
Plowing an Alfalfa field by tractor, US
Agricultural calendar from a manuscript of Pietro Crescenzi, written c. 1306
Autor: Franco Pecchio, Licence: CC BY 2.0
Hama: water wheels outside the city called Noria. For more info chek <a href="http://en.wikipedia.org/wiki/Noria">Wikipedia</a>.
You can also listen to the <a href="http://en.wikipedia.org/wiki/Image:Hama-sound_of_noria.ogg">sound of a Noria</a>