Domanín (Bystřice nad Pernštejnem)
Domanín | |
---|---|
![]() Střed vesnice s rybníčkem a kaplí Panny Marie Růžencové | |
Lokalita | |
Charakter | vesnice |
Obec | Bystřice nad Pernštejnem |
Okres | Žďár nad Sázavou |
Kraj | Kraj Vysočina |
Historická země | Morava |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 49°32′32″ s. š., 16°13′58″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 293 (2021)[1] |
Katastrální území | Domanín u Bystřice nad Pernštejnem (8,52 km²) |
PSČ | 593 01 |
Počet domů | 118 (2011)[2] |
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de ![]() Domanín | |
Další údaje | |
Kód části obce | 30619 |
Kód k. ú. | 630616 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Domanín (německy Domanin) je vesnice, část města Bystřice nad Pernštejnem v okrese Žďár nad Sázavou. Nachází se asi 3 km na severozápad od Bystřice nad Pernštejnem. V roce 2009 zde bylo evidováno 127 adres.[3] V roce 2021 zde trvale žilo 293 obyvatel.
Domanín leží v katastrálním území Domanín u Bystřice nad Pernštejnem o rozloze 8,52 km2.[4]
Historie
Středověk
V roce 1348 patřil Domanín s celou řadou dalších obcí k panství Zubštejn a v roce 1358 náležel s bystřickou částí panství ke hradu Pyšolci.[5] U panství bystřického zůstal pak již stále.[6]
Stará rychta druhdy náležela rodovému pernštejnskému klášteru v Doubravníku. Ale roku 1363 prodala abatyše Klára klášterní rychtu s honem Matějovi Proseckému za 60 a půl groše tak, aby v Domaníně pobýval a tam 2 lány, krčmu a mlýn svobodné držel. Měl však z mlýna platiti ročně 16 grošů, při výpravě vojenské jednoho koně vypraviti a třetího zajíce z honu dávati. Jako rychtář směl třetí denár od nálezu bráti, pře hrdelní náležely však pánu. Rychtu mohl sám nebo jeho dědicové prodati s tím právem za souhlasu kláštera.[6][5] Starý rod Prosecký pobývá zde dodnes.
Roku 1385 měl tam také nějaké zboží Adam.
Roku 1409 jmenuje se Mikeš z Domanína, jenž svůj dvůr prodal roku 1420 Janovi z Vojetína.[6]
Novověk
V roce 1500 Vilém II. z Pernštejna osvobodil Domanín od povinnosti čepování panského vína a roku 1515 od bezplatného vožení panských ryb.[6] Na říčce Bystřici založil Domanínský rybník,[7] který leží 2 km západně od Domanína, a jeho vodou byly poháněny mlýny a valcha v blízkosti Bystřice nad Pernštejnem.[5]
Z roku 1547 se dochoval i název Velký Domanín.[5]
Pernštejnské panství bylo ukončeno v roce 1588, kdy Jan V. z Pernštejna prodal bystřické panství i s hradem Pernštejn městu Brnu.
Desátku platilo se roku 1672 faře do Bystřice z Domanína 4 zl. 01 kr., poněvadž však tehdy polovice rolí byla pustá scházelo se desátku odtud o 4 zl. 06 kr. méně, než příslušelo.[6]
Roku 1674 připomíná se u statku Rotkovského svobodný dvůr v Domaníně (měl 70 měr rolí), na němž byl Ondřej Budyš.[6]
Stará obecní pečeť z roku 1700 má ve znaku bylinu se třemi listy a nápis "Sigil Domanin 1700".[6]
Roku 1750 platilo se z rychty vrchnosti ročně 2 zl. 55 kr. Poddaní platili roku 1750 vrchnosti úroku o sv. Jiří 8 zl. 10 kr. a o sv. Václavu tolikéž, předli 262 liber lnu, dávali 43 slepic, 7 vajec. 21 sedláků robotovalo týdně 3 dni s 1 koněm a s volem, 4 podsedníci týdně 3 dni pěšky. O žních byla robota jak sedláků tak podsedníků dvojnásobná. 1 domkař robotoval týdně 2 dni pěšky.[6]
Moderní období
Škola v Domaníně byla od roku 1811, od roku 1900 dvojtřídní.[6]
V letech 1847–1849 se u Domanína těžilo menší množství železné rudy pro štěpánovské železárny.[5]
Mlýn byl na říčce Bystřičce neznámo kdy zrušen - bývalá louka L. Zítky. Hynek Prosecký rychtu kolem roku 1870 prodal Josefu Svobodovi a odstěhoval se do Janoviček č. 1 na bývalé Žilkovo, tehdy to byl majetek rodiny jeho matky Fajmonové. Následně prodal Janovičky a koupil rychtu ve Vojtěchově č. 9. Mezitím Josef Svoboda rychtu v Domaníně postavil novou (č. 41) nad starým místem, finančně to neunesl, rychtu převzal od něho jeho bratr Matěj Svoboda v Brně a od něho ji koupil zpět Hynek Prosecký a tím se dostal tento majetek zpět do rodiny.
Hasičský sbor byl v Domaníně založen v roce 1893.[6]
Silnice Bystřice–Domanín byla stavěna v roce 1913, pokračování dále na Bohuňov a Janovičky od roku 1948.[5]
Od roku 1980 je Domanín částí města Bystřice nad Pernštejnem.[5]
Reference
- ↑ Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-11-01]
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky – 1869–2011. 21. prosince 2015. Dostupné online.
- ↑ Ministerstvo vnitra ČR. Adresy v České republice [online]. 2009-10-10 [cit. 2009-10-22]. Dostupné online.
- ↑ Územně identifikační registr ČR. Územně identifikační registr ČR [online]. 1999-01-01 [cit. 2009-10-22]. Dostupné v archivu.
- ↑ a b c d e f g Domanín | Turistický portál Bystřicka. info.bystricenp.cz [online]. [cit. 2023-12-27]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e f g h i j MUSEJNÍ SPOLEK V BRNĚ. Vlastivĕda Moravska. [s.l.]: [s.n.] 283 s. Dostupné online. (Czech)
- ↑ Rekreační středisko Domanínský rybník. www.domaninskyrybnik.cz [online]. [cit. 2023-12-27]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Domanín na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Domanín v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích
- Katastrální mapa katastru Domanín u Bystřice nad Pernštejnem na webu ČÚZK
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
(c) Karte: NordNordWest, Lizenz: Creative Commons by-sa-3.0 de
Location map of the Czech Republic
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
Autor: Palickap, Licence: CC BY-SA 4.0
Bystřice nad Pernštejnem, okres Žďár nad Sázavou, část Domanín.