Erimo (AMC-491)
(c) 防衛省・自衛隊ホームページ, CC BY 4.0 | |
Základní údaje | ![]() |
---|---|
Typ: | minonoska minolovka stíhač ponorek |
Zahájení stavby: | 10. prosince 1954 |
Spuštěna na vodu: | 12. července 1955 |
Uvedena do služby: | 28. prosince 1955 |
Osud: | vyřazena 1982 |
Předchůdce: | Cugaru (ARC-481) |
Následovník: | třída Hajase |
Takticko-technická data | |
Výtlak: | 634 t (standardní) 700 t (plný) |
Délka: | 65,5 m |
Šířka: | 7,9 m |
Ponor: | 2,64 m |
Pohon: | 2 diesely 2500 hp |
Rychlost: | 18 uzlů |
Posádka: | 87 |
Výzbroj: | 2× 40mm kanón (1×2) 2× 20mm kanón (2×1) 1× Hedgehog 4 vrhače, 2 spouštěče |
Elektronika: | SPS-5 QHB |
Erimo (AMC-491) byla víceúčelová minonoska japonských námořních sil sebeobrany, která sekundárně sloužila také jako minolovka a stíhač ponorek.[1] Provozována byla v letech 1955–1976. Poté byla upravena na pomocnou loď YAS69 (především byla sejmuta protiponorková výzbroj) a do roku 1982 dosloužila jako základna pro potápěče.[1][2]
Stavba
Plavidlo postavila loděnice Uraga Dok v Uraga. Kýl byl založen 10. prosince 1954[2], na vodu byla loď spuštěna 12. července 1955 a dne 28. prosince 1955 byla přijata do služby.[1]
Konstrukce
Elektroniku tvořil radar SPS-5 a sonar QHB. Plavidlo bylo vyzbrojeno dvěma 40mm kanóny, dvěma 20mm kanóny, jedním salvovým vrhačem hlubinných pum Hedgehog, dále čtyřmi vrhači a dvěma spouštěči hlubinných pum. Loď mohla být vybavena minolovným vybavením. Pohonný systém tvořily dva diesely Sasebo HI 5LKT42/56 o výkonu 2500 hp, pohánějící dva lodní šrouby. Nejvyšší rychlost dosahovala 18 uzlů.[1]
Odkazy
Reference
Média použitá na této stránce
Autor: David Newton, uploader was Denelson83, Licence: CC BY-SA 3.0
Vlajka Japonskej cisárskej armády