Eugen von Böhm-Bawerk
![]() | |
Datum narození | 12. února 1851 |
---|---|
Místo narození | Brno![]() |
Datum úmrtí | 27. srpna 1914 (ve věku 63 let) |
Místo úmrtí | Kramsach![]() |
Národnost | rakouská |
Ekonomická škola | Rakouská škola |
Pole působení | Politická ekonomie |
Vzdělání | Vídeňská univerzita |
Vlivy | Carl Menger William z Ockhamu |
Ovlivnil | Ludwig von Mises Joseph Schumpeter Knut Wicksell Henryk Grossman |
Příbuzní | Friedrich von Wieser |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Eugen Böhm rytíř von Bawerk (12. února 1851 Brno[1] – 27. srpna 1914 Vídeň) byl rakouský ekonom a politik. Stal se hlavním pokračovatelem rakouské školy založené Mengerem, tu obohatil zejména o Teorii kapitálu a úroku. Stal se rakouským ministrem financí, a to hned třikrát. Působil na Vídeňské univerzitě, byl učitelem největšího velikána rakouské školy, Ludwiga von Misese.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/Eugen_von_B%C3%B6hm-Bawerk_01_Upscaled_Colorized.png/220px-Eugen_von_B%C3%B6hm-Bawerk_01_Upscaled_Colorized.png)
Mládí
Eugen Böhm von Bawerk se narodil jako nejmladší syn vysokého státního úředníka a ministerského rady Johanna K. Böhma, který zastával na Moravě významné administrativní funkce, a který byl za své služby povýšen do rytířského stavu. Stalo se tak v Brně na adrese Gross Platz v domě číslo 85. Dnes se jedná o dům č. p. 85 na náměstí Svobody.[2]
Eugen Böhm vystudoval práva a svá studia ukončil roku 1875 doktorátem. Následně pobýval dva roky na významných německých univerzitách v Heidelbergu, Lipsku a Jeně. Po návratu pracoval nějaký čas v berní správě a roku 1880 obhájil habilitační práci a získal titul soukromý docent.
Život a dílo
Böhm-Bawerkův profesní život lze rozdělit na tři etapy:
- akademické a tvůrčí období – Innsbruck (1881–1889)
- aktivní politická dráha (1889–1904)
- pozdní akademické a tvůrčí období zasvěcené vzdělávání další generace rakouských ekonomů (1904–1914)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/B%C3%B6hm-Bawerk_-_Karl_Marx_and_the_close_of_his_system%2C_1949_-_5832246_IT-ICCU-TO0-0319327_0005_h.tif/lossy-page1-220px-B%C3%B6hm-Bawerk_-_Karl_Marx_and_the_close_of_his_system%2C_1949_-_5832246_IT-ICCU-TO0-0319327_0005_h.tif.jpg)
Böhm-Bawerk vytvořil monumentální třísvazkové dílo Kapitál a úroky (orig. Kapital und Kapitalzins), přičemž první dva díly vznikly právě za jeho působení v Innsbrucku. První díl, nazvaný Geschichte und Kritik der Kapitalzins-Theorieen vydává v roce 1884. Vypořádává se v něm s alternativními teoriemi úroku, zejména pak předkládá kritiku Marxovy teorie vykořisťování (teorie nadhodnoty). Ukázal, že kapitalisté naopak pracovníkům umožňují dostat mzdu již před prodáním produkce. Böhm-Bawerk současně vyvrátil teorii pracovní hodnoty spolu s železným zákonem mzdovým.
Druhý díl, nazvaný Positive Theorie des Kapitales, vychází v roce 1889 a Böhm-Bawerk v něm představuje svou vlastní teorii kapitálu a úroku. Jde o revoluční pohled na produkční proces jako na aktivitu probíhající v čase. Statky rozdělil na statky prvního řádu, tedy spotřební statky a statky vyšších řádů neboli kapitálové statky. Zdůraznil intertemporální strukturu kapitálových statků, tedy heterogennost kapitálu. Jejich použití pak odpovídá různým stádiím výroby. Tím se na světlo dostává časová struktura produkce, která stojí v ústředí jeho oklikové metody výroby. Kapitálové statky umožňují tzv. nepřímé uspokojovaní lidských potřeb, tedy oklikovým způsobem. Ten je však produktivnější a zároveň časově náročnější. Je to právě prohlubování výroby v čase, co umožňuje ekonomický růst. Prohlubování výroby, neboli kapitálové struktury, však neprobíhá simultánně a rovnoměrně, jde o realokaci kapitálové struktury v jednotlivých stádiích produkce. Na tomto základě pak Hayek vybudoval svůj slavný ekonomický model: Hayekův trojúhelník.
Böhm-Bawerk tím zároveň vysvětlil, proč se platí z kapitálu úrok. Je to důsledek tzv.časové preference neboli faktu, že lidé hodnotí současné statky výše než statky budoucí stejné kvality a kvantity. Kdyby tomu tak nebylo, lidé by nespotřebovávali. Budoucí statky se tak směňují s diskontem oproti statkům přítomným a úroková platba je pouze odrazem tohoto rozdílu v časové hodnotě.
Současně však v tomto díle Böhm-Bawerk rozvíjí i rakouskou teorii hodnoty. Tím rozvíjí alternativní, rakouskou formu marginalismu, neboť odmítá matematizaci ekonomie, která je podle něj sterilní metodou, která nemůže objasnit podstatu ekonomických jevů. Odmítá tak funkční závislosti mezi jevy a zdůrazňuje naopak analýzu příčiny a důsledku, tedy kauzální vztahy. Odmítáním infinitezimálního počtu (spojitosti funkcí) tak Böhm-Bawerk staví rakouskou teorii mezního užitku na relevantních mezních veličinách, na základě kterých jednotlivec skutečně jedná. I proto použil při vysvětlování problematiky nabídky a poptávky nedělitelnou komoditu, koně, které lze obchodovat pouze v relevantních jednotkách.
V druhém období svého života se věnuje své politické kariéře. Pracuje pro ministerstvo financí, kde připravil také daňovou reformu. V letech 1895 a 1897-8 se stává ministrem financí, avšak až v roce 1900 se stává řádným členem kabinetu a vykonává funkci ministra financí až do roku 1904. Tím končí tato druhá etapa jeho profesního života. I přes praktické naplnění tohoto období stále píše teoretické eseje a publikuje.
V roce 1905 se stává profesorem Vídeňské univerzity. Později také vzniká slavný Böhm-Bawerkův seminář, kde si „vychovává“ své další pokračovatele. Jeho studenty se staly takové osobnosti jako hlavní Böhm-Bawerkův pokračovatel Ludwig von Mises, ale také třeba Joseph Schumpeter. V tomto období (1909–1912) také vzniká třetí díl jeho hlavního díla, nazvaný Zur neuesten Literatur über Kapital und Kapitalzins a to jako poznámky a dodatky k druhému dílu. V ucelené podobě je však dílo vydáno až v roce 1921.
Odkazy
Reference
- ↑ https://www.mza.cz/actapublica/matrika/detail/7871?image=216000010-000253-003381-000000-016945-000000-00-B03526-01270.jp2 - Matriční zápis
- ↑ ŘIHÁK, Hynek. K 160. Výročí narození Eugena Böhm von Bawerk, rakouského národohospodáře a brněnského rodáka. In: Vlastivědný věstník moravský, číslo 2, ročník LXIII. Brno: Muzejní a vlastivědná společnost v Brně, 2011. ISSN 0323-2581.
Literatura
- VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 6. sešit : Boh-Bož. Praha: Libri, 2007. 109 s. ISBN 978-80-7277-239-1. S. 17–18.
Související články
Böhm-Bawerkova díla (online)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Eugen von Böhm-Bawerk na Wikimedia Commons
Galerie Eugen von Böhm-Bawerk na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Eugen von Böhm-Bawerk
- Böhm-Bawerk na Mises.org
- Eugen Böhm-Bawerk - Selected primary works Archivováno 3. 12. 2006 na Wayback Machine.
Média použitá na této stránce
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/FIAV_100000.svg/23px-FIAV_100000.svg.png)
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/FIAV_000100.svg/23px-FIAV_000100.svg.png)
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/FIAV_110000.svg/23px-FIAV_110000.svg.png)
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/FIAV_100000.svg/23px-FIAV_100000.svg.png)
House colours of the House of Habsburg
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Autor: Vladimír Krupa 81, Licence: CC0
Zvětšená a obarvená fotografie Eugena von Böhm-Bawerka v ministerské galauniformě, hvězda a stuha Řádu železné koruny, pamětní medaile 50 let vlády Františka Josefa I, fotografie pořízená pravděpodobně v roce 1911.
Autor: Vladimír Krupa 81, Licence: CC0
Zvětšená a obarvená fotografie Eugena von Böhm-Bawerka
Autor: Sodacan, Licence: CC BY-SA 3.0
Imperial Coat of Arms of Austria used in 1915
Karl Marx and the close of his system / by Eugen von Bohm-Bawerk. Bohm-Bawerk's criticism of Marx / by Rudolf Hilferding ; together with an appendix consisting of an article by Ladislaus von Bortkiewicz on the transformation of values into prices of production in the Marxian system ; edited with an introduction by Paul M. Sweezy. - New York : Augustus M. Kelley, 1949. - XXX, 224 p. ; 21 cm . Frontespizio