František Křehlík
ThDr. František Křehlík | |
---|---|
administrátor v Brně-Líšni, později děkan jevišovický | |
Církev | římskokatolická |
Provincie | moravská |
Diecéze | Brněnská |
Vykonávané úřady a funkce | |
Zastávané úřady |
|
Osobní údaje | |
Datum narození | 23. listopadu 1907 |
Místo narození | Olší nad Oslavou, ![]() |
Datum úmrtí | 13. srpna 1982 (ve věku 74 let) |
Místo úmrtí | Moravec, kněžský domov ![]() |
Místo pohřbení | Netín, hřbitov – kněžské hroby |
Rodiče | František Křehlík Marie Křehlíková, roz. Peksová |
Ovlivnil | Miroslav Gabriel Částek |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
František Křehlík (23. listopadu 1907, Olší nad Oslavou – 13. srpna 1982, Moravec) byl moravský římskokatolický duchovní, působící v brněnské diecézi, děkan někdejšího jevišovického děkanátu a iniciátor stavby kostela v Brně-Slatině.
Život
Narodil se v Olší nad Oslavou ve farnosti Netín poblíž Velkého Meziříčí v rodině Františka Křehlíka a jeho manželky Anastázie, rozené Peksovy. Rod Peksů je v Olší nad Oslavou doložen již od 16. století.[1] František Křehlík vystudoval Vyšší zemskou reálku ve Velkém Meziříčí a v červnu roku 1926 složil maturitní zkoušku. V letech 1927–1932 studoval teologii v brněnském kněžském semináři a následně byl vysvěcen na kněze.
Své kněžské působení zahájil jako kooperátor ve Velkých Pavlovicích, kde však působil pouze pár měsíců. Následně působil v Mrákotíně a poté se na dlouhou dobu stala jeho působištěm brněnská Líšeň. Během svého zdejšího působení svými kázáními (resp. svým řečnickým a vypravěčským uměním – za základ kázání vždy sloužil příběh, který byl aplikován na náboženskou tematiku) ovlivnil pozdějšího herce Miroslava Gabriela Částka.[2] Během druhé světové války Křehlík také spolupracoval s protinacistickým odbojem.[3] V roce 1947 se podílel na výstavbě kostela Povýšení svatého Kříže v Brně-Slatině a 19. září 1948 se účastnil jeho vysvěcení.
V roce 1958 byl vzat do vyšetřovací vazby a obviňován ze spolupráce s knězem Janem Dokulilem, který se v letech 1950–1957 ukrýval v okolí Velkého Meziříčí před zatčením. Křehlíkovi bylo konkrétně kladeno za vinu, že Dokulilovi přes své známé posílal jídlo a peníze.[3] Dokulila se podařilo zatknout až v srpnu roku 1957 a následovala perzekuce jeho skutečných či domnělých podporovatelů. Režimu rovněž vadila Křehlíkova značná obliba u jeho farníků. Od vězení nakonec oblíbeného kněze zachránila prezidentská amnestie. Státní moc jej však nechtěla nechat zcela bez postihu. Na brněnskou kapitulní konzistoř byl proto vznesen požadavek, aby byl Křehlík odstraněn z Brna.
Konzistoř nátlaku podlehla a František Křehlík byl s účinností od 15. září 1958 z Brna přeložen až do Pavlic blíže hranic s Rakouskem. V roce 1968 se navíc stal děkanem tehdejšího jevišovického děkanátu (který později zanikl, pavlická farnost poté byla vřazena do vranovského děkanátu). Na sklonku života, v roce 1977,[3] odešel z aktivní duchovní správy. Až do roku 1979 mu byl ponechán titul jevišovického děkana. Po odchodu z aktivní duchovní správy dožil v kněžském domově na Moravci (č. p. 53) u Nového Města na Moravě. Pohřben je na hřbitově v Netíně v řadě kněžských hrobů.
Odkazy
Reference
- ↑ viz Vlastivěda moravská, vyd. 1907, díl Okres Velkomeziříčský, str. 327
- ↑ Česká televize: Cesty víry: Bohoslužba slova (dostupné online)
- ↑ a b c Historie obce Pavlice: Duchovní v Pavlicích (dostupné online)
Související články
Externí odkazy
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“