František Modráček
František Modráček | |
---|---|
![]() František Modráček (před r. 1927) | |
Poslanec Říšské rady | |
Ve funkci: 1907 – 1918 | |
Poslanec Revolučního nár. shromáždění | |
Ve funkci: 1918 – 1919 | |
Poslanec Národního shromáždění ČSR | |
Ve funkci: 1920 – 1925 | |
Senátor Národního shromáždění ČSR | |
Ve funkci: 1925 – 1939 | |
Stranická příslušnost | |
Členství | čs. soc. dem. (1897–1919) Soc. str. prac. lidu (1919–1923) čs. soc. dem. (1923–1938) NSP (1938–1939) |
Narození | 8. září 1871 Habroveč-Louka ![]() |
Úmrtí | 23. března 1960 (ve věku 88 let) Praha ![]() |
Vztahy | Petra Buzková (pravnučka) |
Profese | spisovatel, novinář, politik, publicista a redaktor |
Commons | František Modráček |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
František Modráček (8. září 1871 Habroveč[1], Louka[2] – 23. března 1960 Praha[3]) byl československý politik, meziválečný poslanec a senátor Národního shromáždění, člen Československé sociálně demokratické strany dělnické, počátkem 20. let předák krátce existující Socialistické strany československého lidu pracujícího.
Biografie
Byl vyučeným řezbářem. Politicky aktivní byl již za Rakouska-Uherska. Už koncem 19. století se zapojil do anarchistického hnutí. Od roku 1893 pobýval v Praze (předtím byl krátce vězněn ve Vídni za rozšiřování anarchistických letáků). Zapojil se do pokrokového hnutí mládeže a byl aktérem procesu s Omladinou, v němž byl roku 1894 odsouzen. Amnestie se dočkal roku 1895. V rámci pokrokového hnutí se orientoval na dělnické hnutí a v roce 1897 přešel do sociální demokracie. Angažoval se v družstevním hnutí.[3] Roku 1904 založil ve Vršovicích první dělnický konzumní spolek. V rámci strany kladl důraz na družstevnictví a neztotožnil se plně s teorií marxismu. Byl vzdáleně inspirován teorií marxistického revizionismu. Roku 1900 založil Sborník mládeže socialistické s cílem podnítit rozvoj mládežnických organizací paralelně se sociálně demokratickou stranou. Sjezd strany v říjnu 1900 ovšem takovou myšlenku odmítl. Byl také redaktorem revue Akademie. Ve volbách do Říšské rady roku 1907 se stal poslancem Říšské rady (celostátní parlament), kam byl zvolen za okrsek Čechy 050. Usedl do poslanecké frakce Klub českých sociálních demokratů. Opětovně byl zvolen za týž obvod i ve volbách do Říšské rady roku 1911 a ve vídeňském parlamentu setrval do zániku monarchie. Koncem první světové války patřil v rámci sociálnědemokratické strany k takzvané radikálně socialistické opozici, která kritizovala politiku Bohumíra Šmerala. Bývá řazen i k takzvané národní opozici, která akcentovala český národní a státoprávní zájem.[4][5][6]
V letech 1918-1919 zasedal v československém Revolučním národním shromáždění, kde zastupoval sociální demokraty. Během funkčního období se ale se stranou rozešel a podílel se na vytvoření Socialistické strany československého lidu pracujícího (více národovecky a méně marxisticky orientovaná, zaměřená na podporu družstevnictví) a byl z parlamentu odvolán na 56. schůzi v květnu 1919 (spolu se stranickým kolegou Josefem Hudcem).[7][8]
Za novou politickou formaci, kterou pomáhal zakládat a kterou vedl, pak kandidoval v parlamentních volbách v roce 1920 a získal poslanecké křeslo v Národním shromáždění. V roce 1921 se ale Socialistická strana československého lidu pracujícího začala rozkládat vlivem sporů mezi Modráčkem a Hudcem, Modráček roku 1923 opustil poslanecký klub své strany a stal se hospitantem v poslaneckém klubu sociálních demokratů, čímž se vrátil do své původní strany (zatímco Josef Hudec přešel do klubu ideologicky opačně orientované Československé národní demokracie).[9][10] Hudcovo křídlo chtělo Modráčka zbavit poslaneckého mandátu, ale jelikož mezitím přešlo k národním demokratům, tak Volební soud nezahájil řízení na zbavení mandátu, poněvadž tím nebylo kompetentní politické strany, která by mohla žádat zbavení Modráčka mandátu.[11]
V parlamentních volbách v roce 1925 získal za sociální demokraty senátorské křeslo v Národním shromáždění.[12] Mandát obhájil v parlamentních volbách v roce 1929[13] a parlamentních volbách v roce 1935. V senátu setrval až do jeho zrušení roku 1939, přičemž krátce předtím, v prosinci 1938, ještě přestoupil do nově zřízené Národní strany práce.[14]
Podle údajů k roku 1920 byl profesí redaktorem ve Vršovicích.[15] Jeho pravnučkou je sociálnědemokratická politička přelomu 20. a 21. století Petra Buzková.[16]
Dílo
- Samospráva práce (1918)
- Marxův názor na dějiny a socialism (1900)
- Otázka národní v sociální demokracii rakouské (1908)
- Společenský vývoj (1929)
- Cesty k socialismu (1932)
Odkazy
Reference
- ↑ SOA Zámrsk, Matrika narozených v Sobotce, sign. 6885, ukn 10603, str. 132. Dostupné online.
- ↑ Národní shromáždění. Národní shromáždění Republiky československé v prvém desítiletí. [s.l.]: Státní tiskárna, 1928. 1315 s. Dostupné online. S. 1312.
- ↑ a b Modráček František [online]. historiecssd.cz [cit. 2014-11-24]. Dostupné online.
- ↑ Databáze stenografických protokolů a rejstříků Říšské rady z příslušných volebních období, http://alex.onb.ac.at/spa.htm.
- ↑ MODRÁČEK František [online]. libri.cz [cit. 2011-11-14]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-04-21.
- ↑ kol. aut.: Politické strany, 1861–1938. Brno: Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-178-X. S. 225–226, 230–231, 318, 684, 700.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2011-11-14]. Dostupné online.
- ↑ František Modráček [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2011-11-14]. Dostupné online.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2011-11-14]. Dostupné online.
- ↑ kol. aut.: Politické strany, 1861–1938. Brno: Doplněk, 2005. ISBN 80-7239-178-X. S. 707, 748.
- ↑ Denní zprávy. Český směr. 24. 10. 1923, roč. 25, čís. 247, s. 2.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Senát Parlamentu České republiky [cit. 2011-12-06]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-12-25.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Senát Parlamentu České republiky [cit. 2011-12-06]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-12-25.
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Senát Parlamentu České republiky [cit. 2011-12-06]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-12-13.
- ↑ 1. schůze, přípis volebního soudu [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2011-11-14]. Dostupné online.
- ↑ V druhém díle odpovědí se Petra Buzková přiznává ke své minulosti [online]. zpravy.idnes.cz [cit. 2011-11-14]. Dostupné online.
Literatura
- Petr Kužvart: K samosprávě práce – Poněkud opožděná pocta Františku Modráčkovi, Samizdat, Praha 1992
- Jaroslav Hašek: Moje zpověď (Večerní České slovo, 1921) — Haškova satirická odpověď na kritiku ze strany poslanců Modráčka a Hudce
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu František Modráček na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je František Modráček
- František Modráček v Národním shromáždění roku 1921
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: Neznámý , Licence: CC BY-SA 4.0
Album representantů všech oborů veřejného života československého - 1927 - František Modráček