Gromoboj (1899)
![]() | |
Základní údaje | ![]() |
---|---|
Typ | pancéřový křižník |
Uživatelé | ruské carské námořnictvo |
Zahájení stavby | 20. května 1898 |
Spuštěna na vodu | 21. května 1899 |
Uvedena do služby | 8. listopadu 1899 |
Osud | vyřazen |
Předchůdce | Rossija |
Následovník | třída Bajan |
Takticko-technická data | |
Výtlak | 12 360 t (standardní) 12 455 t (plný)[1] |
Délka | 146,6 m (max.) |
Šířka | 20,9 m |
Ponor | 7,92 m (max.) |
Pohon | 3 parní stroje s trojnásobnou expanzí, 32 kotlů 14 500 hp |
Palivo | 2400 t (uhlí) |
Rychlost | 19 uzlů |
Dosah | 8100 nám. mil při 10 uzlech |
Posádka | 874 |
Pancíř | 152mm boky 37–76mm paluba 51–127mm kasematy 305mm velitelská věž |
Výzbroj | 4× 203mm kanón (4×1) 16× 152mm kanón (16×1) 24× 76mm kanón (24×1) 12× 47mm kanón (12×1) 18× 37mm kanón (18×1) 4× 381mm torpédomet |
Gromoboj byl pancéřový křižník ruského carského námořnictva. Ve službě byl v letech 1899–1919. Nasazen byl jak v rusko-japonské válce, tak v první světové válce. Po vyřazení byl sešrotován.
Stavba
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Gromoboy1901-1905Vladivostok1.jpg/220px-Gromoboy1901-1905Vladivostok1.jpg)
Konstrukčně navazoval na předcházející křižník s dlouhým dosahem Rossija. Postavila jej ruská loděnice v Petrohradu. Stavba byla zahájena 20. května 1898, na vodu byl spuštěn 21. května 1899 a do služby byl uveden 8. listopadu 1899.[1]
Konstrukce
Křižník byl vyzbrojen čtyřmi 203mm kanóny, šestnácti 152mm kanóny, dvaceti čtyřmi 75mm kanóny, dvanácti 47mm kanóny, osmnácti 37mm kanóny a čtyřmi 381mm torpédomety. Pohonný systém měl výkon 14 500 hp. Skládal se ze tří parních strojů s trojnásobnou expanzí a 32 kotlů Belleville, pohánějících tři lodní šrouby. Nejvyšší rychlost dosahovala 19 uzlů. Dosah byl 8100 námořních mil při rychlosti 10 uzlů.[1]
Osudy
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fe/GromboiSternDamage.jpg/220px-GromboiSternDamage.jpg)
Gromoboj se účastnil rusko-japonské války. Byl součástí eskadry operující z Vladivostoku, tvořené pancéřovými křižníky Gromoboj, Rossija, Rjurik a chráněným křižníkem Bogatyr. V srpnu 1904 byl poškozen v bitvě u Ulsanu. Dne 23. května 1905 byl poblíž Vladivostoku poškozen minou. Po válce byl přesunut k baltskému loďstvu, v jehož řadách strávil první světovou válku. Za války sloužil především jako rychlá minonoska s kapacitou 200 min. V září 1917 křižník ovládli bolševici. V březnu 1918 byl společně s dalšími plavidly evakuován před zamrzlý Finský záliv z Helsinek do Kronštadtu. Zanedlouho byl přesunut do rezervy. Roku 1922 byl prodán k sešrotování.[1] Během vlečení k sešrotování v bouři ztroskotal u Liepāja, kde byl rozebrán.
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d GROMOBOY 1st class cruiser (1899) [online]. Navypedia.org [cit. 2019-02-27]. Dostupné online. (anglicky)
Literatura
- HYNEK, Vladimír; KLUČINA, Petr. Válečné lodě 2: Mezi krymskou a rusko-japonskou válkou. Praha: Naše vojsko, 1986. 28-058-86.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Gromoboj na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
The Imperial Russian armoured cruiser Gromoboy.
Při zobrazení tohoto souboru lze snadno přidat orámování
Stern damage suffered by the Russian armored cruiser Gromoboi during the Battle of Ulsan
Imperial Russian armoured cruiser Gromoboi on a dock at Vladivostok.