Hýl rudý
![]() | |
---|---|
![]() Samec | |
![]() Samice | |
Stupeň ohrožení podle IUCN | |
![]() málo dotčený[1] | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Podkmen | obratlovci (Vertebrata) |
Třída | ptáci (Aves) |
Podtřída | letci (Neognathae) |
Řád | pěvci (Passeriformes) |
Čeleď | pěnkavovití (Fringillidae) |
Rod | hýl (Carpodacus) |
Binomické jméno | |
Carpodacus erythrinus (Pallas, 1770) | |
(c) IUCN Red List of Threatened Species, species assessors and the authors of the spatial data., CC BY-SA 3.0 Rozšíření hýla rudého hnízdiště zimoviště | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hýl rudý (Carpodacus erythrinus) je středně velký druh pěvce z čeledi pěnkavovitých.
Taxonomie
Tvoří 5 poddruhů.
- C. e. erythrinus – hýl rudý evropský obývá Evropu a západní Sibiř.
- C. e. canabensis – hýl rudý kavkazský obývá Malou Asii, Kavkaz a Zakavkazí.
Další 3 poddruhy žijí v Asii.[2]
Popis
Velikosti štíhlého vrabce (délka těla 13,5–15 cm). Plně dospělí samci mají červenou hlavu a hruď, mladší samci a samice jsou nenápadně hnědošedě zbarvení, s krátkým a silným zobákem.[3]
Rozšíření
Druh s palearktickým typem rozšíření, od Pacifiku na Dálném východě po střední Evropu, kde se vyskytuje pouze ostrůvkovitě a je téměř výlučně soustředěn na vyšší horské oblasti; izolovaně zasahuje i více na západ, až po Holandsko a Skotsko. Většinu evropského areálu rozšíření osídlil až v průběhu 19. a zejména v druhé polovině 20. století.[4] Hnízdí v listnatých křovinách a hustě zarostlých místech.[5] Přísně tažný druh se zimovišti v jižní Asii.[2]
Výskyt v Česku
Hnízdění v České republice bylo poprvé prokázáno v roce 1962 u Tovačova, zvláště po roce 1970 došlo ke značnému rozšíření lokalit a nárůstu počtu hnízdících ptáků. V současné době hnízdí ve všech pohraničních pohořích a na Českomoravské vysočině, v nižších polohách hnízdí především na Ostravsku; celková populace byla v letech 1973–77 odhadována na 30–50 párů, v letech 1985–89 na 350–450 párů a v letech 2001–2003 již na 1300–2000 párů.[2][6]
Hnízdění
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/20/Carpodacus_erythrinus_erythrinus_MHNT.ZOO.2010.11_Vyborg.jpg/220px-Carpodacus_erythrinus_erythrinus_MHNT.ZOO.2010.11_Vyborg.jpg)
Obvykle hnízdí v koloniích, většinou o 10–15 párech, řidčeji i jednotlivě. Samci se na hnízdiště vrací o několik dní dříve než samice a v předhnízdní době bývají značně agresivní, avšak bez přesně vymezených teritorií. Hnízdo staví samotná samice nízko nad zemí ve vysokých bylinách nebo keřích. Hnízdí 1× ročně; snůška čítá 3–6(7) modravých, jemně tmavě skvrnitých vajec o velikosti 19,97 × 14,53 mm. Inkubace trvá 11–12 dnů, sedí pouze samice. Mláďata krmí oba rodiče; hnízdo opouštějí po 9–12 dnech a pohlavně dospívají ve 2. kalendářním roce.[2]
Potrava
Převažují semena, ale objevují se i květy, pupeny a lístky různých stromů. Živočišná složka, tvořená hlavně malým, málo mobilním hmyzem a pavouky, bývá zastoupena především v potravě mláďat na hnízdě.[2]
Odkazy
Reference
- ↑ The IUCN Red List of Threatened Species 2021.3. 9. prosince 2021. Dostupné online. [cit. 2021-12-27].
- ↑ a b c d e HUDEC, Karel, a kol. Fauna ČR. Ptáci 3. Praha: Academia, 2005. ISBN 80-200-1113-7.
- ↑ SVENSSON, Lars, a kol. Ptáci Evropy, severní Afriky a Blízkého východu. 2. vyd. Plzeň: Ševčík, 2012. ISBN 978-80-7291-224-7. S. 388–389.
- ↑ CEPÁK, Jaroslav, a kol. Atlas migrace ptáků České a Slovenské republiky. Praha: Aventinum, 2008. ISBN 978-80-86858-87-6.
- ↑ SVENSSON, Lars, a kol. Ptáci Evropy, severní Afriky a Blízkého východu. Praha: Svojtka&Co, 2004. ISBN 80-7237-658-6.
- ↑ ŠŤASTNÝ, Karel; BEJČEK, Vladimír; HUDEC, Karel. Atlas hnízdního rozšíření ptáků v České republice 2001-2003. Praha: Aventinum, 2006. ISBN 80-86858-19-7.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu hýl rudý na Wikimedia Commons
Galerie hýl rudý na Wikimedia Commons
Taxon Carpodacus erythrinus ve Wikidruzích
- Jarmila Kačírková: Hýl rudý (Carpodacus erythrinus) Kouty nad Desnou, 9.6.2019. Dostupné online.
Média použitá na této stránce
Autor:
- Information-silk.png: Mark James
- derivative work: KSiOM(Talk)
A tiny blue 'i' information icon converted from the Silk icon set at famfamfam.com
(c) IUCN Red List of Threatened Species, species assessors and the authors of the spatial data., CC BY-SA 3.0
Mapa rozšírenia druhu červenák karmínový (Carpodacus erythrinus) podľa IUCN verzia 2021.2 (Zostavil: BirdLife International and Handbook of the Birds of the World (2016) 2015.):
legenda: Hniezdiaci, výskyt v letnom období (#00FF00), Nehniezdiaci (#007FFF)
Autor: Adam Kumiszcza, Licence: CC BY-SA 3.0
The Common Rosefinch (male, singing) photographed in Beka reserve, Poland.
Autor: Marc Plomp , Licence: CC BY-SA 3.0 nl
Singing male common rosefinch (Carpodacus erythrinus).
Autor: , Licence: CC BY-SA 4.0
Egg of Common Rosefinch (Carpodacus erythrinus). Collection of Perrin de Brichambaut.
Autor: Sgbeer, Licence: CC BY-SA 4.0
Singender Karmingimpel auf einer Birke.
(c) Ljud: Jonn Leffmann, CC BY 3.0
Common rosefinch (Carpodacus erythrinus) Ystad 29 May 2021. Recorded with a simple dictaphone.