Harold Shipman
Základní údaje | |
---|---|
Rodné jméno | Harold Frederick Shipman |
Alias | Doktor Smrt Anděl smrti[1] |
Datum narození | 14. ledna 1946 |
Místo narození | Nottingham![]() ![]() |
Datum úmrtí | 13. ledna 2004 (ve věku 57 let) |
Místo úmrtí | věznice ve Wakefieldu West Yorkshire ![]() |
Způsob dopadení | na základě vysokého počtu mrtvých pacientů |
Rozsudek | 31. ledna 2000 |
Zatčení | 7. září 1998 |
Výše trestu | doživotní vězení bez možnosti prominutí trestu plus 4 roky vězení za padělatelství |
Příčina smrti | sebevražda oběšením |
Oběť | |
Modus operandi | předávkování léčivy (morfin, diamorfin) |
Počet obětí | >250 |
Období vraždění | 1975 – 7. srpna 1998 |
Stát vraždění | ![]() Spojené království |
Místo vraždy | Severozápadní Anglie |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Harold Frederick Shipman[2] (14. ledna 1946, Nottingham, Spojené království – 13. ledna 2004, věznice Wakefield, Spojené království) byl britský lékař a sériový vrah patřící mezi vrahy s nejvyšším počtem obětí na světě.[3]
Dne 31. ledna 2000 byl za patnáctinásobnou vraždu odsouzen k doživotnímu vězení a soud doporučil, aby nikdy nedošlo k jeho propuštění.[4]
Po jeho odsouzení se 1. září 2000 rozběhlo téměř dva roky trvající vyšetřování dalších vražd připisovaných Shipmanovi a vznikl takzvaný Shipmanův spis (The Shipman Inquiry). Zhruba 80 % jeho obětí tvořily ženy a nejmladší obětí byl jednačtyřicetiletý muž.[5] Na základě Shipmanových činů došlo k mnoha úpravám systému britské zdravotní péče (tzv. „Shipmanův efekt“). Harold Shipman je jediný lékař z Velké Británie, který byl odsouzen za vraždu svých pacientů.[6]
Harold Shipman spáchal den před svými osmapadesátými narozeninami sebevraždu oběšením.[3]
Mládí a kariéra
Harold Frederick Shipman se narodil v Nottinghamu[7] jako druhé ze tří dětí Very a Harolda Shipmanových.[8] Rodina pocházela z nižších vrstev společnosti (otec byl řidičem nákladního automobilu, matka v domácnosti[8]) a vyznávali metodismus.[9] Shipman měl obzvláště blízký vztah ke své matce, která 21. června 1963 v jeho sedmnácti letech zemřela na rakovinu plic.[9] Okolnosti její smrti zformovaly Shipmanův budoucí modus operandi – v pozdních fázích nemoci měla doma lékařem předepsaný morfin. Shipman byl svědkem utrpení v závěru matčina života až do terminálního stádia její nemoci.[10]
Harold Shipman vystudoval medicínu na univerzitě v Leedsu[11], titul získal roku 1970.[12] Začal pracovat v nemocnici v Pontefractu a roku 1974 se stal praktickým lékařem v Abraham Ormerod Medical Centre v Todmordenu.[13] V roce 1975 dostal pokutu 600 liber za to, že si sám předepisoval Meperidin. Mimo pokutu měl nařízeno protidrogové léčení na klinice v Yorku.[2]
Roku 1977 nastoupil jako praktický lékař do Donneybrook Medical Centre v Hyde u Manchesteru.[11][12] Na tomto místě pracoval po celá osmdesátá léta; roku 1993 si otevřel soukromou ordinaci a stal se váženým členem lékařské komunity.[11][14]
Odhalení
V březnu roku 1998 vyjádřila doktorka Linda Reynoldsová z Brooke Surgery v Hyde na podnět Deborah Massey z pohřebního ústavu Frank Massey and Son's obavy koroneru Johnu Pollardovi z jihomanchesterského okrsku, ohledně vysokého počtu úmrtí mezi pacienty doktora Shipmana.[15] Byla znepokojena vysokým počtem kremačních protokolů které potvrzovala pro starší ženy, pacientky doktora Shipmana. Záležitost byla předána policii, která nebyla schopná najít vhodné důkazy pro vznesení obvinění. V Shipmanově spise je policie obviňována z toho, že na tento případ nasazovala nezkušené policisty.[16] Vyšetřování bylo uzavřeno 17. dubna 1998 a v období mezi tímto datem a jeho zatčením, stihl Shipman zavraždit ještě další tři osoby.[16] Poslední obětí byla Kathleen Grundyová, která byla nalezena mrtvá ve svém domě 24. června 1998.[17] Doktor Shipman byl posledním člověkem, který ji spatřil živou a také podepsal její úmrtní list, kde je jako příčina smrti označen vysoký věk.[17]
Dcera Kathleen Grundyové, právnička Angela Woodruffová, byla znepokojena závětí své matky, která Angelu a její děti z dědictví vylučovala a doktora Shipmana učinila univerzálním dědicem.[16] Její dědictví činilo 386 000 liber[18] (v hodnotě z roku 2015 asi 610 000 liber neboli 22,5 miliónů korun[19]). Platnost závěti byla Angelou zpochybňována a celá záležitost předána policii, která zahájila vyšetřování.[20] Ostatky Kathleen Grundyové byly exhumovány a bylo zjištěno, že obsahují stopy po diamorfinu, který se užíval k tišení bolestí u pacientů v terminálním stádiu rakoviny.[16] Shipman byl 7. září 1998 zatčen a bylo zjištěno, že vlastní psací stroj stejného typu, na jakém byla sepsána podvržená závěť.[21]
Při následujícím vyšetřování bylo odhaleno patnáct případů úmrtí Shipmanových pacientů, kterým lékař podával smrtelné dávky diamorfinu, podepisoval jejich úmrtní protokoly a falšoval lékařské záznamy tak, že lživě vypovídaly o chatrném zdraví těchto pacientů.[22]
V knize novinářů Briana Whittlea a Jeana Ritchieho Prescription For Murder (Předpis na vraždu) jsou uvedeny dvě teorie, proč vlastně Harold Shipman zfalšoval závěť Kathleen Grundyové. Podle první z nich se chtěl nechat chytit, protože se mu jeho jednání vymykalo z rukou; druhá hovoří o tom, že chtěl ve svých 55 letech odejít na důchod a odcestovat z Británie.[23]
Soud a uvěznění
Soud s doktorem Haroldem Shipmanem, kterému předsedal Sir John Thayne Forbes, začal 5. října 1999.[17] Shipman byl obviněn z vražd Marie Westové, Irene Turnerové, Lizzie Adamsové, Jean Lilleyvové, Ivy Lomasové, Muriel Grimshawové, Marie Quinnové, Kathleen Wagstaffové, Bianky Pomfretové, Norah Nuttallové, Pamela Hillierové, Maureen Wardové, Winifred Mellorové, Joan Meliové a Kathleen Grundyové, které všechny zemřely mezi lety 1995 a 1998.[24]
Po šestidenním jednání shledala porota dne 31. ledna 2000 doktora Harolda Fredericka Shipmana vinným ze zavraždění patnácti osob smrtící injekcí a z padělání závěti Kathleen Grundyové. Byl odsouzen k patnácti po sobě následujícím doživotním vězením, a soudce doporučil, aby nebyl nikdy propuštěn.[4] Za padělání dokumentu byl Shipmanovi uložen čtyřletý trest odnětí svobody. O dva roky později potvrdil ministr vnitra David Blunkett Shipmanovo doživotí.[25]
General Medical Council (GMC, obdoba České lékařské komory) oficiálně vyškrtla doktora Shipmana ze svého registru 11. ledna 2000.[26]
Shipman po celou dobu popíral svou vinu a napadal vědecké důkazy proti němu.[27] O svých činech nikdy nevydal žádné prohlášení. Jeho obhajoba byla postavena na oddělení vraždy paní Grundyové, u které byl jasný motiv, od ostatních čtrnácti, kde motiv prokázán nebyl. Manželka Primose Shipmanová rovněž popírala manželovu vinu.[28]
Harold Shipman mohl být zřejmě souzen i za mnoho jiných vražd svých pacientů, avšak ze strany úřadů bylo rozhodnuto, že přidávání dalších vražd by z důvodu velké publicity značně zkomplikovalo spravedlivý průběh soudního řízení. Vzhledem k odsouzení doktora Shipmana v prvním procesu, nebyl již další soud nezbytný. Shipmanův spis uvádí, že byl tento lékař zodpovědný za smrt celkem asi 250 pacientů a také že byl rekreačním uživatelem drog.[29]
Přes žaloby na doktory Johna Bodkina Adamse (1957), Leonarda Arthura (1981) a Thomase Lodwiga (1990) je Harold Frederick Shipman jediným britským lékařem, který byl odsouzen za vraždu svého pacienta.[6] Podle historičky Pamely Cullenové byl doktor Adams také sériovým vrahem, ovšem z důvodu nedostatků v tehdejším systému byl shledán nevinným.[6] H. G. Kinnel, autor British Medical Journal, také vyslovil domněnku, že si Shipman bral doktora Adamse za svůj vzor.[30]
Smrt
Harold Shipman spáchal 13. ledna 2004 v 6:20 ve své vězeňské cele sebevraždu.[27] Den poté by se dožil svých 58. narozenin. Podle zjištění vězeňské služby se oběsil na prostěradle, které připevnil k okenním mřížím.[27] V době po Shipmanově sebevraždě vyjádřila britská bulvární média radost nad touto událostí a nabádala ostatní sériové vrahy, aby následovali Shipmanova příkladu. Například deník The Sun uveřejnil na první straně článek s titulkem „Ship Ship hooray!“ (Ship Ship hurá!).[31]
Někteří členové rodin obětí se cítili být podvedeni[32], protože Shipmanova smrt znamenala, že se nikdy nedočkají jeho přiznání k činům a nedozví se, co jej k vraždám vedlo.
„ | Ráno vstanete, zavolají vám, že se Shipman zabil a vy přemýšlíte, jestli není příliš brzy na panáka. Pak ale zjistíte, že je kvůli tomu hodně lidí naštvaných. | “ |
— David Blunkett, britský ministr vnitra[33] |
Shipmanova smrt rozdělila britský tisk. Deník The Sun Shipmanovu sebevraždu oslavoval, deníky The Guardian a Daily Mirror jej nazvaly zbabělcem[34][35] a The Daily Telegraph obviňoval královskou vězeňskou službu z toho, že sebevraždě nezabránila.[36] The Independent oproti tomu požadoval prošetření celé záležitosti a vyhodnocení stavu britských věznic a podmínek, v jakých vězni žijí.[35] Bývalý vrchní vězeňský inspektor Sir David Ramsbotham uveřejnil v Guardianu, že by trest doživotního vězení měl být nahrazen trestem s neurčitou dobou trvání odnětí svobody. To by podle Sira Davida dávalo odsouzením alespoň nějakou šanci na propuštění a snížilo pravděpodobnost sebevražd ve věznicích. Dalším přínosem tohoto kroku mělo být to, že by byli odsouzení lépe zvládnutelní pro vězeňský personál.[35]
Přesný motiv k sebevraždě Harolda Shipmana nebyl nikdy vyjasněn, ačkoli prokazatelně sdělil pracovníkovi probační služby, že o sebevraždě uvažuje.[36] Důvodem k činu měl být to, že pokud by zemřel do svých 60 let, měla by jeho manželka nárok na rentu, přestože on tento svůj nárok ztratil.[36] Po dobu věznění byl Shipman nabádán k tomu, aby navštěvoval kurz, který jej měl motivovat k přiznání viny. Když kurz odmítl, ztratil nárok na některé výhody, například již nadále nemohl telefonovat manželce.[36] Tyto výhody mu byly navráceny týden před sebevraždou.[27] Navíc je možné, že Primose také začala pochybovat o nevině svého manžela. Podle Shipmanova spoluvězně Tonyho Fleminga obdržel Shipman dopis od své manželky, ve kterém jej nabádala, aby jí řekl celou pravdu, ať už je jakákoli.[28]
Důsledky
V lednu 2001 začal detektiv Chris Gregg vyšetřovat 22 podezřelých úmrtí na území West Yorkshire.[37] Následně bylo v Shipmanově spise uveřejněno, že doktor Shipman mezi lety 1975 a 1998 usmrtil 215 svých pacientů.[38] Podle soudkyně Janet Smithové, která zprávu vydala, existuje mnoho dalších podezřelých úmrtí starších žen, která nelze jednoznačně připsat Haroldu Shipmanovi.
Ve své šesté a poslední zprávě z 24. ledna 2005 Janet Smithová uvedla, že Shipman zavraždil tři osoby, a že o dalších čtyřech úmrtích (včetně čtyřleté dívky, která zemřela v počátcích Shipmanovy kariéry) má vážné pochybnosti.[29] Smithová dospěla k závěru, že celkově v letech 1971 – 1998 zavraždil doktor Harold Shipman 250 osob.[29] Během jeho lékařské praxe zemřelo celkem 459 jeho pacientů[39], ovšem není jasné, kolik z nich bylo Shipmanovými oběťmi.
V Shipmanově spise jsou také doporučeny změny ve struktuře General Medical Council.[40]
General Medical Council (GMC) obvinila šest lékařů, kteří podepsali kremační zprávy pro pacienty doktora Shipmana, z pochybení. Podle GMC si měli všimnout souvislosti mezi Shipmanovými návštěvami pacientů a jejich úmrtími. Všichni obvinění byli shledáni nevinnými.[41] V říjnu 2005 bylo podobné obvinění vzneseno proti dvěma jiným lékařům, kteří pracovali v roce 1994 v Tamesidské nemocnici. Ti podle GMC měli odhalit, že doktor Shipman úmyslně podával pacientům nadměrné dávky morfinu.[42][43]
Roku 2005 vyplynulo z vyšetřování Shipmanovy sebevraždy, že tomuto činu nebylo možno zabránit a nebylo jej možno předvídat, ale vězeňské postupy by přesto měly být přezkoumány.[36]
Taktéž vyšlo najevo, že doktor Shipman kradl svým pacientům šperky. V roce 1998 byly v garáži Shipmanových nalezeny ukryté cennosti v hodnotě přesahující 10 000 liber.[44] Roku 2005 byly rodiny pozůstalých (na nátlak Primose Shipmanové) ze strany policie kontaktovány, aby nalezené šperky identifikovaly. Šperky, jejichž vlastnictví nebylo prokázáno, byly prodány v aukci a utržené peníze poukázány Tamesidské dobročinné společnosti.[45]
V parku ve městě Hyde byl 30. července 2005 odkryt památník Shipmanovým obětem, nazvaný Zahrada klidu (Garden of Tranquillity).[46]
V srpnu 2009 byly v aukci nabízeny Shipmanovy dopisy z vězení. Po stížnostech ze strany pozůstalých a médií byly dopisy z prodeje staženy.[47]
Shipmanův obraz v kultuře
Roku 2001 vyšel v komiksovém časopise Viz strip nazvaný Harold and Fred (They Make Ladies Dead), ve kterém kromě Shipmana vystupuje další sériový vrah Fred West.[48] Tento počin se setkal s nenávistnou reakcí některých pozůstalých.[48][49]
V roce 2002 byl natočen televizní film Shipman, který o celém případu pojednává.[50] Na případ odkazovala také jedna z epizod amerického seriálu Diagnosis: Unknown, nazvaná Deadly Medicine (Smrtící léčba).[51] Případ lékaře, který zabil 200 svých pacientů, vyšetřovali v jedné z epizod také hrdinové seriálu Zákon a pořádek: Zločinné úmysly.[52]
Po Haroldu Shipmanovi byla pojmenována rodina Shipmanových v britském romantickém situačně-komediálním seriálu Gavin & Stacey. Kromě toho vyšlo v jedné z epizod najevo, že dívčí jméno hlavní ženské postavy je Westová (podle Freda a Rosemary Westových) a jedna z vedlejší postav se jmenuje stejně jako Yorkshirský rozparovač – Pete Sutcliffe. Tato epizoda se dočkala ostré kritiky ze strany syna jedné z obětí.[53]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Harold Shipman na anglické Wikipedii.
- ↑ Shipman known as 'angel of death' [online]. BBC news, 2001-07-01 [cit. 2015-09-02]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b Harold Shipman: The killer doctor [online]. BBC news, rev. 2004-01-13 [cit. 2015-09-02]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b DVOŘÁČEK, Marek. Vraždící Doktor Smrt zemřel na oprátce [online]. iDnes, 2004-01-13 [cit. 2015-09-02]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ a b KELLETT, Celia. Poison and Poisoning: A Compendium of Cases, Catastrophes and Crimes. [s.l.]: Accent Press Ltd, 2012. 396 s. Dostupné online. ISBN 1906373965. (anglicky)[nedostupný zdroj]
- ↑ Shipman inquiry criticises police [online]. 2003-07-14 [cit. 2015-09-02]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c STOVOLD, James. The Case of Dr John Bodkin Adams [online]. A Stranger in Blood [cit. 2015-09-02]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ OLIVER, Mark. Portrait of a necrophiliac [online]. The Guardian, 2004-01-13 [cit. 2015-09-02]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b VARMA, Sujit R. Harold Shipman Biography [online]. Internet Movie Database [cit. 2015-09-02]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b KAPLAN, Robert M. Medical Murder: Disturbing Cases of Doctors Who Kill. Chichester: Summersdale Publishers, 2010. 320 s. Dostupné online. ISBN 1459603737. Kapitola A Doctor's Own Story. (anglicky)
- ↑ OTTLEY, Ted. Dr. Harold Shipman [online]. Tru TV [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c BUNYAN, Nigel. The Killing Fields of Harold Shipman [online]. The Telegraph, 2001-01-16 [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b Harold Shipman: Timeline [online]. BBC news, rev. 2002-07-18 [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ ORMEROD, Ron. The Abraham Ormerod Medical Centre, Todmorden, Yorkshire [online]. The Ormerod Family Website [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ WARD, David; CARTER, Helen. The doctor Jekyll of Hyde [online]. The Guardian, 2000-01-31 [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ 'Bad weather' let Shipman off hook – inquiry [online]. Manchester Evening News, 2005-05-07 [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c d SMITH, Janet. The Shipman Inquiry – Second Report [online]. Secretary of State for the Home Department and the Secretary of State for Health, 2005-01-27 [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c SMITH, Janet. The Shipman Inquiry – First Report [online]. Secretary of State for the Home Department and the Secretary of State for Health, 2002 [cit. 2015-09-03]. S. 16. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ GP's fingerprint on 'forged' will [online]. BBC news, 1999-10-15 [cit. 2015-09-03]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Libra, Britská libra GBP, kurzy měn [online]. Kurzy.cz, spol. s r.o., 2015-08-31 [cit. 2015-08-31]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu.
- ↑ RAU, Nagesh Kumar. Modern Medical Toxicology. [s.l.]: Jaypee Brothers Publishers, 2005. 518 s. Dostupné online. ISBN 9350259656. Kapitola Neurotoxic poisons, s. 165. (anglicky)[nedostupný zdroj]
- ↑ MURRAY, William. Serial Killers. [s.l.]: Canary Press, 2009. 192 s. Dostupné online. ISBN 0953797643. Kapitola Harold Shipman. (anglicky)
- ↑ Doctor 'forged victim's medical history' [online]. BBC news, 1999-11-08 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ WHITTLE, Brian; RITCHIE, Jean. Harold Shipman – Prescription for Murder. [s.l.]: Little, Brown Book Group, 2000. 359 s. Dostupné online. ISBN 0751529982. (anglicky)
- ↑ The 15 victims [online]. BBC news, 2000-01-31 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Shipman 'killed 215 patients' [online]. BBC news, 2002-07-20 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ BOSELEY, Sarah. Shipman struck off GMC doctors' register for 'undermining trust' [online]. The Guardian, 2000-02-11 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c d Harold Shipman found dead in cell [online]. BBC news, 2004-01-13 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b SWEET, Corine. He could do no wrong [online]. The Guardian, 2004-01-15 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c SMITH, Janet. The Shipman Inquiry – Sixth Report [online]. Secretary of State for the Home Department and the Secretary of State for Health, 2005-01-27 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2015-09-04. (anglicky)
- ↑ KINNEL, Herbert G. Serial homicide by doctors: Shipman in perspective [online]. The BMJ, 2000-11-09 [cit. 2015-09-04]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ CARDY, Philip. Ship Ship hooray! [online]. The Sun, 2004-01-14 [cit. 2015-09-04]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ No mourning from Shipman families [online]. BBC news, 2004-01-13 [cit. 2015-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ CLARKSON, Wensley. Evil Beyond Belief. [s.l.]: John Blake Publishing, 2005. 300 s. Dostupné online. ISBN 1904034462. Kapitola Self Medication, s. 268. (anglicky)
- ↑ CURTIS, Polly; WARD, David. He's a coward. He's taken the easy way out [online]. The Guardian, 2004-01-13 [cit. 2015-09-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c Shipman's death divides papers [online]. BBC news, 2004-01-14 [cit. 2015-09-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b c d e BUNYAN, Nigel. Shipman death 'exposed series of prison failings' [online]. The Telegraph, 2005-08-26 [cit. 2015-09-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ How many more did Shipman kill? [online]. The Independent, 2001-10-09 [cit. 2015-09-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ SMITH, Janet. Shipman Inquiry – Third Report [online]. Secretary of State for the Home Department and the Secretary of State for Health, 2003-07 [cit. 2015-09-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Shipman inquiry hears medical evidence [online]. BBC news, 2001-06-21 [cit. 2015-09-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ The Shipman Inquiry: The Fifth Report [online]. General Medical Council, 2005-01-25 [cit. 2015-09-06]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Sixth doctor cleared over Shipman [online]. BBC news, 2005-07-08 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Shipman doctors deny misconduct [online]. BBC news, 2005-10-03 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Shipman doctor 'not good enough' [online]. BBC news, 2005-10-11 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Shipman's wife claims £10,000 jewellery haul [online]. The Daily Mail, rev. 2005-05-17 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Shipman stole victim's jewellery [online]. BBC news, rev. 2005-08-31 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Garden Tribute To Shipman's Victims [online]. Sky news, 2005-07-30 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Harold Shipman letters withdrawn from auction after outcry [online]. Yorkshire: Evening Post, 2009-10-08 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ a b GARRETT, Jade. 'Viz' pushes taste to its limits with Shipman cartoon [online]. The Independent, 2001-02-01 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Anger at Shipman cartoon [online]. BBC news, 2001-02-01 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ BOSHOFF, Alison. Bolam to star as Shipman in TV drama [online]. The Daily Mail [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Diagnosis: Unknown [online]. TV guide [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Law & Order: Criminal Intent/Season 3/Episode 20 [online]. TV.com [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ MOULT, Julie. Shipman's victim's son attacks Gavin and Stacey over serial killers joke [online]. The Daily Mail, 2009-01-01 [cit. 2015-09-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
Literatura
- WHITTLE, Brian; RITCHIE, Jean. Harold Shipman – Prescription for Murder. [s.l.]: Little, Brown Book Group, 2000. 359 s. Dostupné online. ISBN 0751529982. (anglicky)
- PETERS, Carole. Harold Shipman, Mind Set on Murder: Why Shipman Killed and Killed Again; the True Story. [s.l.]: Carlton, 2005. 248 s. Dostupné online. ISBN 0233001735. (anglicky)
- CLARKSON, Wensley. Evil Beyond Belief. [s.l.]: John Blake Publishing, 2005. 300 s. Dostupné online. ISBN 1904034462. (anglicky)
- PANTER, Steve; SITFORD, Mikaela. Harold Shipman: The True Story. [s.l.]: Virgin, 1999. 256 s. Dostupné online. ISBN 0753504456.
Externí odkazy
- Shipmanův spis (anglicky)
- Případ na stránkách BBC (anglicky)
- Seznam potvrzených obětí (anglicky)