Harold Wilson
Harold Wilson | |
---|---|
![]() | |
Premiér Spojeného království | |
Ve funkci: 10. října 1964 – 19. června 1970 | |
Panovník | Alžběta II. |
Předchůdce | Alec Douglas-Home |
Nástupce | Edward Heath |
Ve funkci: 4. března 1974 – 5. dubna 1976 | |
Panovník | Alžběta II. |
Předchůdce | Edward Heath |
Nástupce | James Callaghan |
Vůdce Labouristické strany | |
Ve funkci: 14. února 1963 – 5. dubna 1976 | |
Předchůdce | Hug Gaitskell |
Nástupce | James Callaghan |
Vůdce opozice | |
Ve funkci: 19. června 1970 – 4. března 1974 | |
Předseda vlády | Edward Heath |
Předchůdce | Edward Heath |
Nástupce | Edward Heath |
Ve funkci: 14. února 1963 – 16. října 1964 | |
Předseda vlády | Harold Macmillan |
Předchůdce | George Browm |
Nástupce | Alec Douglas-Home |
Člen sněmovny lordů | |
Ve funkci: 16. září 1983 – 24. května 1995 | |
Poslanec Dolní sněmovny | |
Ve funkci: 23. února 1950 – 13. května 1983 | |
Volební obvod | Huyton |
Ve funkci: 5. června 1945 – 23. února 1950 | |
Volební obvod | Ormskirk |
Stranická příslušnost | |
Členství | Labouristická strana |
Narození | 11. března 1916 Huddersfield, Spojené království |
Úmrtí | 24. května 1995 (ve věku 79 let) Londýn, Spojené království |
Příčina úmrtí | kolorektální karcinom a Alzheimerova choroba |
Místo pohřbení | Cornwall |
Choť | Mary Baldwinová |
Rodiče | James Herbert Wilson |
Děti | Robin James Wilson Giles Wilson |
Alma mater | Jesus College, Oxford |
Profese | akademik |
Náboženství | kongregacionalista |
Ocenění | Financial Times Person of the Year (1974) Podvazkový řád čestný doktor Bar-Ilanovy univerzity důstojník Řádu britského impéria |
Podpis | ![]() |
Commons | Harold Wilson |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
James Harold Wilson, baron Wilson of Rievaulx, KG, OBE, FRS, PC (11. března 1916 Huddersfield – 24. května 1995 Londýn) byl britský politik. V letech 1964–1970 a 1974–1976 zastával úřad předsedy vlády za labouristickou stranu.
Mládí a vzdělání
Wilsonův otec, povoláním chemik, byl aktivní v Labouristické straně, matka byla učitelkou. Harold Wilson začal v roce 1934 studovat moderní historii na oxfordské Jesus College a byl členem Liberální strany. Ke vstupu do Labouristické strany ho přiměl významný socialistický libertarián a člen fabiánské společnosti G. D. H. Cole. Po roce studia si Wilson změnil obor na areálové studium filosofie, politologie a ekonomie, které zakončil v roce 1937. Poté vyučoval na Oxfordské univerzitě hospodářské dějiny.
Po vypuknutí války se Wilson přihlásil do armády, jako specialista byl ale přidělen k civilní službě. Pracoval jako statistik a ekonom v oblasti uhelného průmyslu. Statistika byla jeho specializací, později byl hlavou Ústředního statistického úřadu a prezidentem Královské statistické společnosti.
Veřejná činnost
V roce 1945 byl poprvé zvolen do Dolní sněmovny, v roce 1947 se stal ministrem obchodu jako nejmladší člen britské vlády ve 20. století. V roce 1951 odstoupil na protest proti zavedení poplatků do britského zdravotního systému. V roce 1954, kdy byli labouristé v opozici, se stal stínovým kancléřem pokladu (ministrem financí). Během padesátých let se posunul ze stranické levice k pravicovému křídlu, což ho stálo i jeho křeslo, které vyměnil za stínové ministerstvo zahraničí. Po náhlém úmrtí předsedy strany Hugha Gaitskella byl zvolen předsedou labouristické strany a zvítězil s ní těsnou většinou ve volbách v roce 1964.
Předseda vlády
Jako premiér patřil mezi oblíbence královny Alžběty II. Během svého úřadování se potýkal se složitou hospodářskou situací – vysokou inflací i nezaměstnaností a rozpočtovými schodky. Přesto odmítal devalvaci britské libry. Když k ní byl nakonec nucen přistoupit (1967), dokázal ji mediálně prezentovat jako úspěch. Inflaci zamezoval prostřednictvím cenové kontroly. Založil několik institucí pro podporu hospodářství a ekonomického růstu. Za jeho vlády proběhlo mnoho stávek, jedna z nejvýznamnějších byla organizována dopravními odbory. V oblasti školství byla za Wilsonovy vlády zřízena Open University.
V zahraniční politice došlo za prvních Wilsonových vlád k nepokojům v mnoha bývalých britských koloniích, především v Rhodesii a Jižní Africe. Wilson byl odpůrcem rhodeského bělošského předsedy vlády Iana Smithe, který upíral černošské většině rozhodovací práva v zemi. Byl vystaven velkému tlaku ze strany Spojených států amerických, aby vyslal britské jednotky do vietnamské války. K tomuto ale nikdy nedošlo. Wilsonova vláda se omezila na slovní protesty, například po náletech na Hanoj a Haiphong.
Ve druhé polovině 60. let došlo k výraznému přílivu imigrantů do Spojeného království, kterého dokázala využít konzervativní opozice.
V opozici
Po prohraných volbách v roce 1970 nabídl svoji rezignaci na předsedu Labouristické strany, jeho možný soupeř James Callaghan však proti němu odmítl kandidovat a Wilson zůstal v čele strany. Po vítězství ve volbách v roce 1974 opět sestavil vládu.
Druhé premiérské období
Po pádu Charlese de Gaulla se mu podařilo úspěšně prosadit přistoupení Velké Británie k Evropskému společenství, které bylo potvrzeno vůbec prvním britským referendem v roce 1975. Už za své první vlády povolal armádu do Severního Irska. Jeho plány z opozičních let na postupné sjednocení Severního Irska s Irskou republikou, které z větší části převzala i konzervativní vláda Edwarda Heatha, vzaly za své, poté co byl v roce 1974 nucen uzavřít koalici se severoirskými unionisty. 16. března 1976 na svou funkci překvapivě rezignoval. Svůj krok zdůvodnil dřívějším záměrem skončit v 60 letech s politickou kariérou. Dále uvedl fyzické i duševní vyčerpání, které bylo pravděpodobně projevem nastupující Alzheimerovy choroby.
Po odchodu z premiérské funkce
Obdržel Podvazkový řád a po opuštění Dolní sněmovny byl povýšen do doživotního šlechtického stavu (tzv. life peer) a jako baron Wilson of Rievaulx zasedl ve Sněmovně lordů. Vzhledem k postupující Alzheimerově chorobě od roku 1987 nevystupoval na veřejnosti. Zemřel v roce 1995 na rakovinu.
Rodina
Manželka Mary Baldwinová byla básnířkou, měli spolu dva syny.
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Harold Wilson na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Harold Wilson na Wikimedia Commons
Osoba Harold Wilson ve Wikicitátech
- Oficiální profil na stránkách Downing Street [1]
Média použitá na této stránce
Autor: Sodacan, Licence: CC BY-SA 3.0
Royal Coat of Arms of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland in the style used by the Government of Queen Elizabeth II from 1952 to 2022 (as used in all places except Scotland).
“ | Quarterly, First and Fourth Gules three lions passant guardant in pale Or armed and langued Azure (for England), Second quarter Or a lion rampant within a double tressure flory counter-flory Gules (for Scotland), Third quarter Azure a harp Or stringed Argent (for Ireland), the whole surrounded by the Garter; for a Crest, the imperial crown Proper; for Supporters, dexter a lion rampant guardant Or crowned as the Crest, sinister a unicorn Argent armed, crined and unguled Proper, gorged with a coronet Or composed of crosses patée and fleurs de lys a chain affixed thereto passing between the forelegs and reflexed over the back also Or; Motto 'Dieu et mon Droit’ ('God and my Right') below the shield. | ” |
- PINCHES, J.H & R.V., The Royal Heraldry of England, 1974, Heraldry Today.
Autor: Sodacan, Licence: CC BY-SA 3.0
Royal Coat of Arms of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland in the style used by the Government of Queen Elizabeth II from 1952 to 2022 (as used in all places except Scotland).
“ | Quarterly, First and Fourth Gules three lions passant guardant in pale Or armed and langued Azure (for England), Second quarter Or a lion rampant within a double tressure flory counter-flory Gules (for Scotland), Third quarter Azure a harp Or stringed Argent (for Ireland), the whole surrounded by the Garter; for a Crest, the imperial crown Proper; for Supporters, dexter a lion rampant guardant Or crowned as the Crest, sinister a unicorn Argent armed, crined and unguled Proper, gorged with a coronet Or composed of crosses patée and fleurs de lys a chain affixed thereto passing between the forelegs and reflexed over the back also Or; Motto 'Dieu et mon Droit’ ('God and my Right') below the shield. | ” |
- PINCHES, J.H & R.V., The Royal Heraldry of England, 1974, Heraldry Today.
Autor: Eric Koch for Anefo, Licence: CC0
Collectie / Archief : Fotocollectie Anefo
Reportage / Serie : [ onbekend ]
Beschrijving : Premier Wilson gaf persconferentie na bespreking in Den Haag , Wilson (kop)
Datum : 27 februari 1967
Locatie : Den Haag, Zuid-Holland
Trefwoorden : persconferenties, premiers
Fotograaf : Koch, Eric / Anefo
Auteursrechthebbende : Nationaal Archief
Materiaalsoort : Negatief (zwart/wit)
Nummer archiefinventaris : bekijk toegang 2.24.01.05
Autor: Tony in Devon, P. S. Burton, Licence: CC BY-SA 3.0
Autograph of late Harold Wilson, former UK premier, in contributor's possession on title page of 1970 book 'Selected Poems' by his wife, Mary Wilson.