Havlova bouda (Krkonoše, Výrovka)
Havlova bouda | |
---|---|
![]() Havlova bouda s Výrovkou 1933 | |
Základní informace | |
Výstavba | 1930 |
Zánik | 1946 |
Další majitelé | československá armáda |
Poslední majitel | Správa KRNAPu[1] |
Poloha | |
Adresa | Pec pod Sněžkou, ![]() |
Pohoří | Krkonoše |
Nadmořská výška | 1360 m n. m. |
Souřadnice | 50°42′54,62″ s. š., 15°40′47,98″ v. d. |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Havlova bouda (německy Havelbaude) byla horská bouda v Krkonoších v sedle mezi Luční horou a Zadní Planinou, 2,5 Km jihozápadně od Luční boudy v nadmořské výšce 1360 m. Nacházela se v těsném sousedství chaty Výrovka, se kterou byla propojena krytou chodbou. Nachází se zde významná křižovatka turistických cest z Špindlerova Mlýna do Pece pod Sněžkou, z Luční boudy na Liščí horu nebo do Vrchlabí.
Historie
V letech 1921–1930 byla vedle chaty Výrovka za pomoci generála Františka Havla postavena Havlova bouda, která patřila Lyžařskému klubu Svazu československých důstojníků. Bouda byla s Výrovkou spojena krytou chodbou. Mezi lety 1937 a 1938 se severně od boudy nacházela úhlová stanice vojenské nákladní lanové dráhy Pec pod Sněžkou - Luční hora, po které se v kleči zachovala prohlubeň. V době 2. světové války zde hospodařila rodina Bönschů z Luční boudy, boudy byly pod německou vojenskou zprávou. Po válce boudy převzala československá armáda, která je pronajala Janu Dubnovi. Dne 17. října 1946 se pokoušel domovník rozehřát ohněm v garáži pásové vozidlo, čímž zapálil Havlovu boudu, která pak shořela. Rychlým zásahem hasičů se podařilo zachránit Výrovku, která však po pár měsících také vyhořela.[2] [3] Havlova bouda již nebyla na rozdíl od Výrovky obnovena.
Reference
- ↑ Zápis v katastru nemovitostí
- ↑ LOKVENC, Theodor. Výrovka. Krkonoše – Jizerské hory. Květen 1996, čís. 5, s. 22–23.
- ↑ Když na hřebenech hořelo. S. 8–9. Redakce Miloslav Klimeš, Pavel Klimeš. Veselý výlet [PDF online]. 2007. Čís. 27, s. 8–9. Dostupné online.
Související články
Externí odkazy
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Havlova bouda s Výrovkou v Krkonoších