Hoštice (zámek)
Hoštice | |
---|---|
Základní informace | |
Sloh | barokní |
Přestavba | 1777 1870–1880 |
Další majitelé | Chlumčanští z Přestavlk |
Současný majitel | KALNÝ, s.r.o. |
Poloha | |
Adresa | Hoštice, ![]() |
Souřadnice | 49°11′37,96″ s. š., 13°54′28,74″ v. d. |
Další informace | |
Rejstříkové číslo památky | 34647/3-4123 (Pk•MIS•Sez•Obr•WD) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hoštice jsou tvrz přestavěná na zámek ve stejnojmenné vesnici jižně od Strakonic v Jihočeském kraji. Zámek stojí pravděpodobně na místě středověké tvrze, ale jeho dochovaná podoba je výsledkem zejména přestavby ze druhé poloviny osmnáctého realizované rodem Chlumčanských z Přestavlk a mladšími úpravami z let 1870–1880. Zámecký areál je chráněn jako kulturní památka.[1]
Historie
Na místě zámku pravděpodobně stávala od třináctého století tvrz vladyků z Hoštic.[2] Jejím prvním známým majitelem byl roku 1274 Držislav z Hoštic.[3] Roku 1315 Hoštice spolu s dalšími 26 vesnicemi[4] tvořily součást volyňského újezdu českých královen, což roku 1436 potvrdil císař Zikmund Lucemburský.[4]
Další zmínka pochází až z roku 1552, kdy vesnici koupil Vilém z Rožmberka, ale Petr Vok z Rožmberka ji roku 1593 prodal Arnoštu Vítanovskému z Vlčkovic. K dalším držitelům patřili Hynek Jetřich Vítanovský (1681), vdova po něm Johana Magdalena, Jindřich Vilém Vítanovský a od roku 1686 Ladislav Chlumčanský z Přestavlk. Chlumčanští z Přestavlk vesnici vlastnili více než sto let a roku 1777 zdejší panské sídlo částečně přestavěli v barokním slohu. Ladislavův vnuk Vojtěch Chlumčanský statek prodal svému bratrovi Václavu Leopoldovi Chlumčanskému a v roce 1799 Hoštice koupil Jáchym Zádubský ze Šontálu. Poslední přestavba proběhla za Henneberků v letech 1870–1880, což dokládá jejich erb v průčelním tympanonu.[3]
V první polovině dvacátého století byla zámecká budova rozšířena o malé přístavky a další stavební úpravy areálu probíhaly bez ohledu na památkovou hodnotu i po roce 1948.[2]
Stavební podoba
Zámek je jednopatrová obdélná budova s přízemními prostorami zaklenutými křížovými klenbami.[5] Pokoje v patře mají ploché stropy s fabiony. V interiéru se dochovala původní dveřní křídla i s kováním.[2] Dominantou průčelí je rizalit s raně barokním vstupním portálem.[5] Ve zdmi a hospodářskými budovami ohrazeném areálu stojí stáje, patrová sýpka s pivovarským sklepem, stodola a konírna. Ve stájích a konírně jsou plackové klenby.[2]
Odkazy
Reference
- ↑ Ústřední seznam kulturních památek České republiky [online]. Praha: Národní památkový ústav [cit. 2020-02-10]. Identifikátor záznamu 146379 : Zámek. Památkový katalog. Hledat dokumenty v Metainformačním systému NPÚ [1].
- ↑ a b c d Zámek [online]. Národní památkový ústav [cit. 2020-02-10]. Dostupné online.
- ↑ a b Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku. Příprava vydání Karel Tříska. Svazek V. Jižní Čechy. Praha: Nakladatelství Svoboda, 1986. 296 s. Kapitola Hoštice – zámek, s. 78.
- ↑ a b SEDLÁČEK, August. Hrady, zámky a tvrze Království českého. Svazek XI. Prácheňsko. Praha: František Šimáček, 1897. 326 s. Dostupné online. S. 272–273.
- ↑ a b Umělecké památky Čech. Příprava vydání Emanuel Poche. Svazek I. A/J. Praha: Academia, 1977. 644 s. Heslo Hoštice, s. 447.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Hoštice na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: derivative work Виктор_В, Licence: CC BY-SA 3.0
Relief map of the Czech Republic
Autor: Dana Tvrda, Licence: CC BY-SA 3.0
Předmětem tohoto obrázku je kulturní památka České republiky evidovaná
v Ústředním seznamu kulturních památek pod rejstříkovým číslem: