Isidin závoj
Isidin závoj je metafora a alegorický umělecký motiv, v němž je příroda zosobněna jako bohyně Isis zahalená závojem nebo pláštěm, který představuje nepřístupnost tajemství přírody. Často se kombinuje s příbuzným motivem, v němž je příroda zobrazena jako bohyně s mnoha prsy, která představuje Isis, Artemidu nebo kombinaci obou.
Motiv vychází ze sochy Isidy nebo bohyně Neith, která s ní byla někdy ztotožňována, v egyptském městě Sais, o němž se zmiňují řecko-římští autoři Plútarchos a Proklos. Ti tvrdili, že socha nesla nápis: „Jsem všechno, co bylo, je a bude, a žádný smrtelník nikdy nepozvedl můj plášť.“ Zobrazení Isidy se zvednutým pláštěm bylo oblíbené v západním umění od konce 17. do počátku 19. století, často jako alegorické znázornění osvícenské vědy a filozofie odhalující tajemství přírody. Autoři na konci 18. století, předznamenávající romantické hnutí, začali používat zvednutí Isidina závoje jako metaforu odhalování pravdy vzbuzující úctu.
Motiv je také často užíván v západním esoterismu. Helena Blavatská v knize Odhalená Isis z roku 1877 použila tuto metaforu pro duchovní pravdy, které chtěl její teosofický systém víry odhalit. Obecně pak v různých okultních systémech odkazuje zvednutí závoje na získání duchovního vědění. Jako „Odhalení závoje“ byl původně pojmenován i wiccanský rituál „Provolání Bohyně“.[1]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Veil of Isis na anglické Wikipedii.
- ↑ AURYN, Mat. Origin Of The Veil Between The Worlds [online]. Patheos, 11.10. 2017 [cit. 2021-12-11]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Isidin závoj na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Statue of Isis by Auguste Puttemans (1866–1927). The statue was given to Herbert Hoover by the people of Belgium in 1922 and was originally displayed at the Thomas Welton Stanford Art Gallery. Since 1939 it has been located at the Herbert Hoover National Historic Site in West Branch, Iowa.