Jacobus Gallus
Jacobus Gallus | |
---|---|
![]() Jacobus Gallus | |
Základní informace | |
Narození | 3. července 1550 Občina Ribnica |
Úmrtí | 18. července 1591 Praha |
Povolání | hudební skladatel a zpěvák |
Nástroje | varhany a hlas |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jacobus Gallus (též latinsky Jacobus Gallus Carniolus, německy Jacob Handl či Jacob Handl-Gallus, slovinsky Jakob Petelin Kranjski, 3. července 1550 Ribnica – 18. července 1591 Praha) byl pozdně renesanční hudební skladatel slovinského původu, představitel protireformačního směru.
Život a činnost
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Anensk%C3%A9_n%C3%A1m_Gallus.jpg/220px-Anensk%C3%A9_n%C3%A1m_Gallus.jpg)
Narodil se v Kraňsku, část dnešního Slovinska, jež se latinsky nazývá Carniola, odkud pochází jeho přízvisko „Carniolus“. Latinské příjmení Gallus (i německé Handl/Händl) zase odkazuje na jeho rodné příjmení Petelin – kohout.
Vzdělání získal v cisterciáckém klášteře Stična. Rodný kraj opustil mezi lety 1564 a 1566, a poté cestoval po Rakousích. Nějaký čas žil v dolnorakouském benediktinském opatství v Medlíku, v roce 1574 krátce působil v císařské dvorní kapele ve Vídni. Poté přesídlil do Olomouce, kde se stal biskupským kapelníkem (v letech 1579 nebo 1580 a 1585 ve službách Stanislava II. Pavlovského). Z jeho pobytu u biskupského dvora v Kroměříži se dochovalo několik skladeb, které jsou dnes uloženy v hudebním archivu Kroměřížského zámku.
Od roku 1586 až do konce svého života pak působil v Praze jako kantor a kapelník v kostele svatého Jana Křtitele na zábradlí.
Jacobus Gallus Carniolus zemřel 18. července 1591 v Praze. Na domě na nároží Anenského náměstí a ulice Na zábradlí je pamětní deska s jeho podobiznou a následujícím latinským nápisem:
„IACOBUS GALLUS CARNIOLUS HOC LOCO CANTOR MDLXXXVI-MDXCI“
Dílo
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/Ecce_quomodo_Gallus_tenor_voice.jpg/220px-Ecce_quomodo_Gallus_tenor_voice.jpg)
Gallus byl plodným skladatelem, je autorem více než pěti set prokázaných skladeb. Tvořil ve smíšeném stylu pozdně renesanční franko-vlámské a benátské školy (vícesborovost), a současně mísením starých technik s moderními, a to v jak oblasti duchovní, tak světské vokální polyfonie.
Naproti tomu jedna z jeho poměrně prostých skladeb Ecce quomodo moritur justus (Kniha Izajáš 57:1-2), byla dlouho používána v rámci katolické liturgie. Její motiv později použil Georg Friedrich Händel ve své pohřební písni The Ways of Zion Do Mourn, a píseň se stala oblíbeným smutečním motetem v protestantském prostředí.
Jeho nejvýznamnějším počinem je šestidílná sbírka 374 motet Opus musicum z roku 1587. Obsažené skladby mohly pokrýt potřeby celého liturgického roku. Moteta byla vytištěna v Praze v tiskárně Jiřího Nigrina, který rovněž opublikoval 16 z jeho 20 dochovaných mší.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jacobus Gallus na Wikimedia Commons
- Dílo, Werner Icking Music Archive
Média použitá na této stránce
Tenor part of the motet Ecce quomodo moritur iustus by Jacob Handl (Jacobus Gallus)
Later portrait of the composer Jakob Petelin Gallus, after the woodcut from the tenor-voice of Opus musicum, book IV (1590).