Jan-Lennard Struff
Jan-Lennard Struff | |
---|---|
![]() Jan-Lennard Struff na French Open 2019 | |
Stát | ![]() |
Datum narození | 25. dubna 1990 (34 let)[1] |
Místo narození | Warstein, Německo[1] |
Bydliště | Warstein, Německo[1] |
Výška | 193 cm[1] |
Hmotnost | 92 kg[1] |
Profesionál od | 2009[1] |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend obouruč |
Výdělek | 10 046 561 USD |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 196–227 |
Tituly | 1 ATP, 6 challengerů |
Nejvyšší umístění | 21. místo (19. června 2023) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 2. kolo (2018, 2024) |
French Open | 4. kolo (2019, 2021) |
Wimbledon | 3. kolo (2018, 2019) |
US Open | 3. kolo (2018, 2019) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Olympijské hry | 2. kolo (2020) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 99–106 |
Tituly | 4 ATP, 7 challengerů |
Nejvyšší umístění | 21. místo (22. října 2018) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | semifinále (2018) |
French Open | 3. kolo (2021) |
Wimbledon | čtvrtfinále (2018) |
US Open | 2. kolo (2014) |
Velké turnaje ve čtyřhře | |
Olympijské hry | čtvrtfinále (2020) |
Týmové soutěže | |
Davis Cup | semifinále (2021) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 23. dubna 2024
Jan-Lennard Struff (* 25. dubna 1990 Warstein) je německý profesionální tenista. Ve své dosavadní kariéře na okruhu ATP Tour vyhrál jeden turnaj ve dvouhře, když triumfoval na BMW Open 2024, a čtyři deblové turnaje. Na challengerech ATP získal šest titulů ve dvouhře a sedm ve čtyřhře.[2]
Na žebříčku ATP byl ve dvouhře nejvýše klasifikován v červnu 2023 na 21. místě a ve čtyřhře pak v říjnu 2018 na 21. místě. Trénuje ho Carsten Arriens.[1]
V německém daviscupovém týmu debutoval v roce 2015 frankfurtským úvodním kolem Světové skupiny proti Francii, v němž prohrál pětisetovou bitvu s Gillesem Simonem a vyhrál nad Nicolasem Mahutem. Francouzi zvítězili 3:2 na zápasy. Do září 2024 v soutěži nastoupil k dvaceti mezistátním utkáním s bilancí 14–9 ve dvouhře a 4–0 ve čtyřhře.[3]
Německo reprezentoval na Letních olympijských hrách 2016 v Riu de Janeiru. V prvním kole mužské dvouhry jej vyřadil Rus Jevgenij Donskoj.[4]
Tenisová kariéra
Debut v hlavní soutěži nejvyšší grandslamové kategorie zaznamenal v mužském singlu French Open 2013 po zvládnuté tříkolové kvalifikaci, v jejímž závěrečném kole přehrál Teimuraze Gabašviliho. V úvodním kole pařížské dvouhry však nenašel recept na Rusa Jevgenije Donského. Zároveň se jednalo o jeho první hlavní soutěž na okruhu ATP Tour, když předtím dvacetkrát nezvládl postoupit z kvalifikace do singlové soutěže.[5][4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Struff_MCM23_%2837%29_%2852883307264%29.jpg/220px-Struff_MCM23_%2837%29_%2852883307264%29.jpg)
Ve Wimbledonu 2018 se stal prvním tenistou otevřené éry, který dokázal otočit průběh úvodních dvou kol jakéhokoli turnaje ze stavu 0–2 na sety, když vyřadil Leonarda Mayera a Iva Karloviće. Světovou trojku premiérově zdolal na BNP Paribas Open 2019 v Indian Wells, kde na jeho raketě ve třetí fázi dohrál Alexander Zverev. Na French Open 2019 poprvé postoupil do grandslamového osmifinále dvouhry po pětisové výhře nad Bornou Ćorićem poměrem gamů 11–9 v rozhodující sadě. Bodový zisk z prvního čtvrtfinále v sérii Masters, cincinnatského Western & Southern Open 2020, jej posunul na nové kariérní maximum, 29. příčku žebříčku.[5]
Na Mutua Madrid Open 2023 nejdřív prohrál finálový zápas kvalifikace proti Aslanu Karacevovi, aby se následně do hlavní soutěže dostal jako tzv. šťastný poražený. Mezi poslední osmičkou porazil pátého hráče světa Řeka Tsitsipase a v semifinále oplatil Karacevovi porážku z kvalifikačního kola, čímž se stal vůbec prvním šťastným poraženým, který postoupil do finále v sérii Masters.[6] V něm ho zastavil druhý hráč světa Carlos Alcaraz ve třech setech. Po skončení se posunul na nové kariérní maximum, 28. místo žebříčku.[7] Z kvalifikace do čtvrtfinále Mastersu prošel i na předcházejícím Monte-Carlo Rolex Masters 2023, kde jako stý hráč klasifikace zdolal světovou devatenáctku Alexe de Minaura i čtyřku Caspera Ruuda,[8] než jej mezi poslední osmičkou hráčů vyřadil pozdější vítěz Andrej Rubljov.[9] Ve finále travnatého BOSS Open 2023 ve Stuttgartu neproměnil proti Francesi Tiafoeovi mečbol v závěrečném tiebreaku třetí sady a duel prohrál. Po skončení mu premiérově patřila 21. příčka.[10]
Na mnichovském BMW Open 2024 vylepšil finálovou účast z roku 2021 ziskem první singlové trofeje na túře ATP. Do závěrečného utkání prošel přes světovou čtyřiatřicítku Félix Augera-Aliassimeho a dvanáctku Holgera Runeho, jenž ovládl předchozí dva ročníky.[11] V souboji o titul zdolal patnáctého muže klasifikace Taylora Fritze ze Spojených států ve dvou seetch. V prvním z nich odvrátil tři setboly. Ve vzájemných duelech se ujal vedení 2–1. Ve 33 letech a 11 měsících se stal třetím nejstarším držitelem první singlové trofeje od založení okruhu ATP Tour v roce 1990. Po skončení se posunul na 24. příčku žebříčku, tři místa za kariérní maximum.[12][13] „Double“ si však z BMW Open neodvezl poté, co s krajanem Andreasem Miesem prohráli finále mnichovské čtyřhry.[14]
Finále na okruhu ATP Tour
|
Dvouhra: 4 (1–3)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | 2. května 2021 | Mnichov, Německo | antuka | ![]() | 4–6, 6–7(5–7) |
Finalista | 2. | 7. května 2023 | Madrid, Španělsko | antuka | ![]() | 4–6, 6–3, 3–6 |
Finalista | 3. | 18. června 2023 | Stuttgart, Německo | tráva | ![]() | 6–4, 6–7(1–7), 6–7(8–10) |
Vítěz | 1. | 21. dubna 2024 | Mnichov, Německo | antuka | ![]() | 7–5, 6–3 |
Čtyřhra: 8 (4–4)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | leden 2018 | Sydney, Austrálie | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 3–6, 4–6 |
Vítěz | 1. | říjen 2018 | Tokio, Japonsko | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 7–5 |
Vítěz | 2. | leden 2019 | Auckland, Nový Zéland | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–4 |
Finalista | 2. | březen 2019 | Dubaj, Spojené arabském emiráty | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–7(4–7), 3–6 |
Vítěz | 3. | září 2019 | Mety, Francie | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 2–6, 7–6(7–1), [10–4] |
Finalista | 3. | únor 2020 | Rotterdam, Nizozemsko | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 6–7(5–7), 6–4, [7–10] |
Vítěz | 4. | 2 března 2024 | Dubaj, Spojené arabském emiráty | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 4–6, [10–6] |
Finalista | 4. | 21. dubna 2024 | Mnichov, Německo | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–7(6–8), 6–7(5–7) |
Finále na challengerech ATP
Legenda |
---|
Challengery (6–14 D; 7–2 Č) |
Dvouhra: 20 (6–14)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeř ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | 5. červen 2011 | Fürth, Německo | antuka | ![]() | 2–6, 6–0, 2–6 |
Finalista | 2. | 11. září 2011 | Alphen aan den Rijn, Nizozemsko | antuka | ![]() | 6–7(2–7), 3–6 |
Finalista | 3. | 30. září 2012 | Madrid, Španělsko | antuka | ![]() | 4–6, 2–6 |
Finalista | 4. | 11. listopad 2012 | Loughborough, Velká Británie | tvrdý | ![]() | 2–6, 6–4, 1–6 |
Finalista | 5. | 27. leden 2013 | Heilbronn, Německo | tvrdý | ![]() | 5–7, 3–6 |
Finalista | 6. | 10. únor 2013 | Bergamo, Itálie | tvrdý | ![]() | 6–4, 6–7(5–7), 6–7(5–7) |
Finalista | 7. | 3. listopad 2013 | Ženeva, Švýcarsko | tvrdý | ![]() | 4–6, 3–6 |
Finalista | 8. | 16. únor 2014 | Bergamo, Itálie | tvrdý | ![]() | 6–7(6–8), 6–4 |
Vítěz | 1. | 18. květen 2014 | Heilbronn, Německo | antuka | ![]() | 6–2, 7–6(7–5) |
Finalista | 9. | 14. září 2014 | Štětín, Polsko | antuka | ![]() | 4–6, 3–6 |
Vítěz | 2. | 20. září 2015 | Štětín, Polsko | antuka | ![]() | 6–4, 6–3 |
Vítěz | 3. | 4. říjen 2015 | Orléans, Francie | tvrdý (i) | ![]() | 5–7, 6–4, 6–3 |
Finalista | 10. | 15. květen 2016 | Heilbronn, Německo | antuka | ![]() | 4–6, 6–7(3–7) |
Finalista | 11. | 5. červen 2016 | Fürth, Německo | antuka | ![]() | 3–6, 4–6 |
Vítěz | 4. | 11. září 2016 | Alphen aan den Rijn, Nizozemsko | antuka | ![]() | 6–4, 6–1 |
Vítěz | 5. | 9. říjen 2016 | Mons, Belgie | tvrdý | ![]() | 6–2, 6–0 |
Finalista | 12. | 14. leden 2017 | Canberra, Austrálie | tvrdý | ![]() | 6–3, 4–6, 3–6 |
Finalista | 13. | srpen 2018 | Pullach, Německo | antuka | ![]() | 1–6, 3–6 |
Vítěz | 6. | červenec 2022 | Braunschweig, Německo | antuka | ![]() | 6–2, 6–2 |
Finalista | 14. | listopad 2022 | Bergamo, Itálie | tvrdý (h) | ![]() | 2–6, 5–7 |
Čtyřhra: 9 (7–2)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalista | 1. | listopad 2013 | Bratislava, Slovensko | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 6–7(6–8), 2–6 |
Vítěz | 1. | 14. září 2014 | Štětín, Polsko | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 6–4 |
Vítěz | 2. | 13. září 2015 | Alphen aan den Rijn, Nizozemsko | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 7–6(7–1), 4–6, [10–7] |
Vítěz | 3. | 11. září 2016 | Alphen aan den Rijn, Nizozemsko | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–1 |
Vítěz | 4. | 13. leden 2017 | Canberra, Austrálie | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–4 |
Vítěz | 5. | září 2017 | Janov, Itálie | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 7–6(7–5), 7–6(10–8) |
Finalista | 2. | březen 2022 | Phoenix, Spojené státy | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–7(10–12), 6–3, [6–10] |
Vítěz | 6. | červenec 2022 | Braunschweig, Německo | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 7–5 |
Vítěz | 7. | listopad 2022 | Bergamo, Itálie | tvrdý (h) | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–7(5–7), [10–7] |
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jan-Lennard Struff na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e f g Jan-Lennard Struff na stránkách ATP Tour (anglicky), přístup: 23. dubna 2024
- ↑ Jan-Lennard Struff na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 23. dubna 2024
- ↑ Jan-Lennard Struff na stránkách Davis Cupu (anglicky), přístup: 23. dubna 2024
- ↑ a b Jan-Lennard Struff | Player Activity [online]. ATP Tour, Inc. [cit. 2021-05-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b Jan-Lennard Struff | Player Bio [online]. ATP Tour, Inc. [cit. 2021-05-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2021-02-14. (anglicky)
- ↑ Jan-Lennard Struff Reaches Madrid Final. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-05-05 [cit. 2023-05-05]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Carlos Alcaraz Defends Madrid Title. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-05-07 [cit. 2023-05-07]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-05-14. (anglicky)
- ↑ Rublev Beats Khachanov, Struff Upsets Ruud in Monte-Carlo. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-04-13 [cit. 2023-05-17]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-04-13. (anglicky)
- ↑ Rublev Seals SF Spot In Monte-Carlo. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-04-14 [cit. 2023-05-17]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-04-14. (anglicky)
- ↑ Frances Tiafoe Saves 1 Championship Point, Reigns In Stuttgart. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-06-18 [cit. 2023-06-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Struff dumps defending champ Rune out to reach Munich final. SuperSport [online]. 2024-04-20 [cit. 2024-04-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Jan-Lennard Struff beats Taylor Fritz in Munich for first ATP title. ATP Tour, Inc [online]. 2024-04-21 [cit. 2024-04-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BMW OPEN – ATP MEDIA NOTES PREVIEW & DAY 7 [PDF]. ATP Tour, Inc., 2024-04-21 [cit. 2024-04-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PARKAR, Ubaid. uki Bhambri wins doubles title at BMW Open 2024 tennis. olympics.com [online]. Olympics.com, 2024-04-22 [cit. 2024-04-23]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jan-Lennard Struff na Wikimedia Commons
- Jan-Lennard Struff – oficiální stránky (anglicky)
- Jan-Lennard Struff na stránkách ATP Tour (anglicky)
- Jan-Lennard Struff na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Jan-Lennard Struff na stránkách Davis Cupu (anglicky)
- Jan-Lennard Struff v databázi Olympedia (anglicky)
- Jan-Lennard Struff na X (dříve Twitteru)
Média použitá na této stránce
Georgian flag in Pantone MS.
Used color: National flag | South African Government and Pantone Color Picker
zelená | rendered as RGB 0 119 73 | Pantone 3415 C |
žlutá | rendered as RGB 255 184 28 | Pantone 1235 C |
červená | rendered as RGB 224 60 49 | Pantone 179 C |
modrá | rendered as RGB 0 20 137 | Pantone Reflex Blue C |
bílá | rendered as RGB 255 255 255 | |
černá | rendered as RGB 0 0 0 |
Finská vlajka
Flag of Portugal, created by Columbano Bordalo Pinheiro (1857-1929), officially adopted by Portuguese government in June 30th 1911 (in use since about November 1910).
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“