Jan Jandourek
PhDr. Jan Jandourek, Ph.D. | |
---|---|
Narození | 12. května 1965 (57 let) Nové Město nad Metují ![]() |
Povolání | spisovatel, sociolog, novinář, kněz, teolog, učitel, duchovní, publicista, vydavatel a vysokoškolský učitel |
Alma mater | Římskokatolická cyrilometodějská bohoslovecká fakulta v Praze se sídlem v Litoměřicích Fakulta sociálních věd Univerzity Karlovy |
Témata | duchovní služba, sociologie, publicistika, vydávání a literární tvorba |
Ocenění | Cena Jiřího Ortena (1997) |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Jan Jandourek (* 12. května 1965, Nové Město nad Metují), je český sociolog, spisovatel a esejista, starokatolický kněz, editor internetového deníku Forum24.
Život
Absolvoval Katolickou teologickou fakultu a Fakultu sociálních věd (obor sociologie) na Univerzitě Karlově. Postgraduálně vystudoval sociologii na FSV UK (Ph.D.). Působil jako římskokatolický kněz v duchovní správě v Pardubicích a Praze (v letech 1993–1995 v kostele Nejsvětějšího Salvátora), v současné době je jedním ze starokatolických kněží v Praze. Pracoval jako redaktor Českého týdeníku. Je členem asi 14členné redakční rady revue pro literaturu a kulturu Souvislosti, v 90. letech byl pravidelným přispěvatelem Lidových novin, MF Dnes, Literárních novin a časopisu Anno Domini. Od října 2000 do září 2005 byl členem Centra komparatistiky při FF UK v Praze. V komparatistice se převážně zabýval moderní světovou literaturou a problémem „pokleslých žánrů“. Byl také stálým spolupracovníkem Mladé fronty DNES. Začátkem roku 2006 založil nakladatelství Tartaros[1] (vydalo např. povídkovou knihu Jana Křesadla Slepá bohyně a jiné příběhy nebo parodii na vesnický román Rusticalia, variace na cizí themata).
Dílo
Romány
- V jámě lvové, 1997 — starozákonní parodie; Cena Jiřího Ortena
- Škvár, Hynek, 1999
- Když do pekla, tak na pořádné kobyle, Hynek, 2000
- Mord, Hynek, 2000
- Bomba pod postelí, Petrov, 2001
- Vražda je krásná, Petrov, 2004
- Poslední film Zuzany Bergové, Tartaros, 2016
Literatura faktu
Knižní rozhovory
- Ptal jsem se cest, Portál , 1997 (2. vydání 2001, 3. vydání 2010) — rozhovory s Tomášem Halíkem
- Cesta za pravdou, Portál , 1997 — rozhovory s Václavem Malým
- Naděje není v kouzlech, Portál , 1999 — rozhovory se Zdeňkem Matějčkem (Jan Jandourek, Markéta Elblová, Helena Chvátalová)
- Srdcem proti ostnatému drátu, Portál , 2013 — rozhovor s Danielem Hermanem
Naučné knihy
- Adolf Kajpr: Svědectví doby, Česká křesťanská akademie, 1993 (J. Jandourek napsal úvodní slovo, shromáždil a sestavil materiály)
- Pohanokřesťanské meditace, Síť, 1995
- Ladislav Beneš a kolektiv: Velké náboženské postavy, Encyklopedický dům, 1998
- Svatí a kacíři světových náboženství, Portál, 1998
- Sociologický slovník, Portál , 2001
- Úvod do sociologie, Portál , 2003
- Když papež odchází…, Petrov, 2005
- Průvodce sociologií,Grada, 2008
- Vzestup a pád moderního ateismu, Grada, 2010
- Čítanka sociologických klasiků Grada, 2010
- Sociologie zločinu, Portál , 2011
Reference
- ↑ Web nakladatelství Tartaros. www.tartaros.cz [online]. [cit. 2022-03-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-09-26.
Externí odkazy
Osoba Jan Jandourek ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jan Jandourek
- Jan Jandourek ve Slovníku české literatury po roce 1945
- Medailon na Portálu české literatury
- Dokument České televize: Novinář v klerice: http://www.ceskatelevize.cz/ivysilani/1185258379-cesty-viry/217562215500010-novinar-v-klerice
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“