Jan Němec
prof. MgA. Jan Němec | |
---|---|
![]() Jan Němec (1967) | |
Narození | 12. července 1936 Praha ![]() |
Úmrtí | 18. března 2016 (ve věku 79 let) Praha ![]() |
Příčina úmrtí | rakovina |
Alma mater | Filmová a televizní fakulta Akademie múzických umění v Praze |
Povolání | filmový režisér, scenárista, pedagog, filmový herec, učitel, režisér, filmový producent a vysokoškolský učitel |
Ocenění | Medaile Za zásluhy ![]() |
Choť | Ester Krumbachová (1963-1968) Marta Kubišová (1970-1973?) |
Příbuzní | Jiří Němec (bratranec) Václav Havel (vzdálený bratranec) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jan Němec (12. července 1936 Praha – 18. března 2016 Praha) byl český filmový režisér, filmový producent a vysokoškolský pedagog FAMU.
Život
Patřil k představitelům tzv. české nové vlny v kinematografii. V roce 1966 jej postihl zákaz točit filmy, ale mohl pracovat v televizi a byl jedním z prvních českých režisérů hudebních klipů. Definitivní zákaz tvorby ho postihl po invazi armád Varšavské smlouvy do Československa v roce 1968. V roce 1974 byl pod nátlakem donucen opustit zemi a v exilu pobýval ve Francii, Německu, Velké Británii, Švédsku a USA.
V prosinci 1989 se vrátil zpět do vlasti a k filmové tvorbě ve vlastní společnosti Jan Němec – Film (zal. 1993). Působil jako vysokoškolský pedagog na Katedře dokumentární režie (1996–1998) a na Katedře hrané režie pražské FAMU (od roku 1999), ve školním roce 2012–2013 byl vedoucím Katedry režie FAMU. Zemřel v březnu 2016.[1]
Ocenění
- V říjnu 2002 Medaile Za zásluhy II. stupně v oblasti kultury udělená prezidentem republiky Václavem Havlem. Přesto se v říjnu 2014 rozhodl toto ocenění vrátit jako protest proti výběru osobností vyznamenaných prezidentem Zemanem.[2]
- 1964 Velká cena města Mannheimu (film Démanty noci)
- 1966 cena filmové kritiky na MFF v Bergamu
- 1969 vyhlášen za nejlepšího světového režiséra roku 1969 (odborný angl. časopis Film and Filming)
- 2005 Český lev za dlouholetý umělecký přínos českému filmu
- 2006 Křišťálový globus MFF Karlovy Vary za dlouholetý umělecký přínos světové kinematografii
- 27. října 2011 Cena Ministerstva kultury ČR za přínos v oblasti kinematografie a audiovize[3]
Režijní filmografie
Hrané filmy
- 1960 Sousto (FAMU, absolventský film)
- 1964 Démanty noci (podle literární předlohy Arnošta Lustiga, oceněn Velkou cenou města Mannheimu)
- 1965 Podvodníci (10minutový díl povídkového filmu Perličky na dně podle předlohy Bohumila Hrabala)
- 1966 Mučedníci lásky (scénář: Ester Krumbachová)
- 1966 O slavnosti a hostech (scénář: Ester Krumbachová)
- 1990 V žáru královské lásky
- 1996 Jméno kódu: Rubín
- 2004 Krajina mého srdce (experimentální film)
- 2005 Toyen
- 2009 Holka Ferrari Dino
- 2010 Heart Beat 3D (první český 3D film, natočený podle předlohy Václava Havla)
- 2016 Vlk z Královských Vinohrad
Hudební filmy
- 1969 Proudy lásku odnesou (20minutový medailon Marty Kubišové)
- 1993 Stalo se na podzim (TV film, JNF, ČT, Marta Kubišová)
Dokumentární filmy
- 1968 Oratorium pro Prahu
- 1968 Strahovské události
- 1988 Mír podle Mnichovské dohody (TV film)
- 2013 Můj proces s TGM (TV, ČT, 1 díl z cyklu Celnice)
Herecká filmografie
Herecká filmografie: hrané filmy
- 1959 Vstup zakázán (FSB)
- 1970 Vražda ing. Čerta (FSB)
- 1988 Nesnesitelná lehkost bytí
- 1991 Corpus delicti
- 1998 Poslední večeře dámy (FAMU, studentský)
- 2000 Po cestě pustým lesem (TV, ČT)
- 2004 Krajina mého srdce
- 2006 Hranice (FAMU, studentský)
- 2009 Holka Ferrari Dino
Herecká filmografie: dokumentární filmy
- 1966 Anlaß zum Sprechen – FAMU Prag
- 1969 Zvukový film o FAMU
- 1998 V centru filmu – v teple domova (TV, ČT)
- 1998 Eigentlich ist nichts geschehen – Der Film des Prager Frühlings (TV, Transfer Film & TV GmbH)
- 2000 Bohemia docta aneb Labyrint světa a lusthauz srdce (Božská komedie)
- 2000 Archiv FAMU
- 2000 Sametová kocovina
- 2002 Kdo bude hlídat hlídače? Dalibor aneb Klíč k chaloupce strýčka Toma
- 2005 Pátrání po Ester (TV, ČT)
- 2009 Zlatá šedesátá (TV, ČT)
- 2010 25 ze šedesátých aneb Československá nová vlna (TV, ČT)
- 2014 Bohumil Hrabal „Takže se stalo, že…“
Osobní život
Jeho první ženou byla v 60. letech výtvarnice Ester Krumbachová, se kterou po dobu jejich vztahu současně spolupracoval na několika filmech.[4] V roce 1969 se oženil se zpěvačkou Martou Kubišovou, rozvedli se v roce 1973.[5] Třetí ženou Jana Němce byla Veronika Baumanová. Naposledy se oženil v dubnu 2003 s dlouholetou spolupracovnicí a přítelkyní Ivou Ruszelákovou, v květnu 2003 se jim narodila dcera Arleta Němcová.[6]
Vzdáleným bratrancem Václav Havel.[4][7]
Bibliografie
- Jan Bernard > Jan Němec. Enfant terrible české nové vlny. Díl 1. 1954–1974. NAMU Praha 2014, 1.vydání
- Jan Němec: Rozhovory 1964–2014 (Camera obscura, Příbram, Svatá Hora)
Odkazy
Reference
- ↑ Zemřel režisér Jan Němec, nebroušený diamant české nové vlny [online]. [cit. 2016-03-18]. Dostupné online.
- ↑ Režisér Němec vrátil medaili. Nelíbí se mu Zemanova ‚arogantní politická zvůle‘ [online]. Lidovky.cz, 29. října 2014 [cit. 2016-03-18]. Dostupné online.
- ↑ Státní ceny Ministerstva kultury ČR. www.mkcr.cz [online]. [cit. 2011-11-16]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2011-11-04.
- ↑ a b WANATOWICZOVÁ, Krystyna. Člověk si musí fandit, když lapá po dechu, říká Jan Němec, režisér, který dojal maršála Grečka [online]. iDNES.cz, 31. března 2009 [cit. 2016-03-18]. Dostupné online.
- ↑ Stránky Marty Kubišové. www.martakubisova.cz [online]. [cit. 2014-11-14]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-11-29.
- ↑ Režisér Jan Němec je poprvé otcem
- ↑ KOŠULIČOVÁ, Ivana. Everything You Always Wanted to Know about My Heart... [online]. ce-review.org, 14. května 2001 [cit. 2016-03-18]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-22. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jan Němec na Wikimedia Commons
Osoba Jan Němec ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jan Němec
- Jan Němec v Česko-Slovenské filmové databázi
- Jan Němec ve Filmovém přehledu
- Jan Němec na Kinoboxu
- Jan Němec v Internet Movie Database (anglicky)
Média použitá na této stránce
Autor: Eric Koch / Anefo;, Licence: CC BY-SA 3.0
Studenten filmfestival Amsterdam geopend, Jan Nemec bij openingsrede
- 26 januari 1967
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Stužka: Medaile Za zásluhy II. stupně – Česká republika (od roku 1994).