Japan Open Tennis Championships
Japan Open Tennis Championships | |
---|---|
Kinoshita Group Japan Open Tennis Championships | |
(c) Arne Müseler / www.arne-mueseler.com, CC BY-SA 3.0 de Tenisový park Ariake | |
Založeno | 1972[1] |
Odehráno | Japan Open Tennis Championships 2023 |
Místo | Tokio, ![]() |
Dějiště | Tenisový park Ariake (centrální dvorec Ariake Coliseum) |
Souřadnice | 35°38′10″ s. š., 139°47′28″ v. d. |
Povrch | tvrdý – DecoTurf / venku |
Období | říjen |
Poznámka | nejdéle hraný turnaj ATP v Asii |
ATP Tour | |
1973–1989 | Grand Prix (okruh) |
1990–1997 | Championship Series |
1998–2008 | International Series Gold |
2009– | ATP 500 |
Soutěže | 32 dvouhra (16. kval.) / 16 čtyřhra |
Dotace | 2 022 700 USD |
Prize Money | 1 857 660 USD |
WTA Tour | |
1988–1989 | Tier V |
1990–1992 | Tier IV |
1993–2008 | Tier III |
Soutěže | 32 dvouhra (32. kval.) / 16 čtyřhra |
Prize Money | 175 000 USD (2008) |
www Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Japan Open Tennis Championships, oficiálně Kinoshita Group Japan Open Tennis Championships,[2] je profesionální tenisový turnaj mužů hraný v japonském hlavním městě Tokiu. Založen byl v roce 1972, což z něj učinilo nejdéle probíhající asijský turnaj na okruhu ATP Tour. V sezóně 2009 se stal součástí kategorie ATP Tour 500.[1] V letech 1973–1989 patřil do okruhu Grand Prix. Mezi roky 1978–2008 se jednalo o společnou událost se ženami, které v rámci okruhu WTA Tour hrály v kategorii Tier III a od sezóny 2009 navázaly ósackým Japan Women's Open.
Dějištěm je Tenisový park Ariake, v němž se hraje na dvorcích s tvrdý povrchem DecoTurf. Centrální stadion Ariake Coliseum pro 10 tisíc diváků má zatahovací střechu. V témže areálu probíhá také ženský turnaj Pan Pacific Open na túře WTA. Kvůlí rekonstrukci areálu v Ariake pro letní olympiádu 2020, se ročník 2018 uskutečnil v tokijském komplexu Musashino Forest Sports Plaza na povrchu GreenSet.[3] V roce 2023 se titulárním partnerem stala japonská společnost Kinoshita Group působící od roku 1990 ve sportovním a zábavním průmyslu. Na této pozici ukončila třináctiletou spolupráci turnaje[4] s koncernem Rakuten.[5]
Nejvyšší počet čtyř titulů ve dvouhře vyhrál Švéd Stefan Edberg.[1] Mezi ženami získala rekordní čtyři trofeje Japonka Kimiko Dateová.
Vývoj názvu turnaje
Přehled finále
Mužská dvouhra
Mužská čtyřhra
Rok | vítěz | finalista | výsledek |
---|---|---|---|
1973 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–5, 7–5 |
1974 | nehráno kvůli počasí | ||
1975 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6, 6–4 |
1976 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–4 |
1977 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 7–6 |
1978 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 4–6, 6–1 |
1979 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 3–6, 6–1, 6–1 |
1980 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 3–6, 6–4 |
1981 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 3–6, 6–2, 6–1 |
1982 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 3–6, 7–6 |
1983 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–7, 7–6 |
1984 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–7, 6–4, 6–3 |
1985 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6, 6–7, 6–3 |
1986 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 6–3 |
1987 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 7–6 |
1988 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–7, 6–4 |
1989 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6, 7–6 |
1990 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 3–6, 6–3, 6–4 |
1991 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 5–7, 6–4 |
1992 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 0–6, 7–5, 6–3 |
1993 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 2–6, 6–3, 6–4 |
1994 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–5, 6–1 |
1995 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 3–6, 7–6 |
1996 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 6–3 |
1997 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 2–6, 6–2, 7–6 |
1998 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–4 |
1999 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 4–3, ret. |
2000 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–7, 6–3 |
2001 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 1–6, 7–6, 7–6 |
2002 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6, 6–4 |
2003 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–7, 6–3, 7–6 |
2004 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 5–1, ret. |
2005 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 5–4, 5–4 |
2006 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 7–5 |
2007 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–4 |
2008 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–4 |
2009 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 5–7, [10–8] |
2010 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–2 |
2011 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 6–4 |
2012 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 7–6(7–5) |
2013 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6(7–5), 6–4 |
2014 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–7(3–7), [10–5] |
2015 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6(7–5), 3–6, [10–7] |
2016 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 7–6(7–4) |
2017 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 7–6(7–1) |
2018 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 7–5 |
2019 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6(9–7), 6–4 |
2020 | nehráno kvůli pandemii koronaviru | ||
2021 | |||
2022 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 3–6, [10–4] |
2023 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–1 |
Ženská dvouhra
Rok | vítězka | finalistka | výsledek |
---|---|---|---|
1979 | ![]() | ![]() | 6–1, 3–6, 6–3 |
1980 | ![]() | ![]() | 6–4, 6–4 |
1981 | ![]() | ![]() | 2–6, 6–4, 6–1 |
1982 | ![]() | ![]() | 3–6, 6–4, 6–0 |
1983 | ![]() | ![]() | 7–5, 6–2 |
1984 | ![]() | ![]() | 6–4, 6–2 |
1985 | ![]() | ![]() | 6–3, 6–4 |
1986 | ![]() | ![]() | 6–2, 6–2 |
1987 | ![]() | ![]() | 6–2, 6–3 |
1988 | ![]() | ![]() | 6–3, 7–5 |
1989 | ![]() | ![]() | 6–4, 6–2 |
1990 | ![]() | ![]() | 6–3, 6–2 |
1991 | ![]() | ![]() | 2–6, 6–2, 6–1 |
1992 | ![]() | ![]() | 7–5, 3–6, 6–3 |
1993 | ![]() | ![]() | 6–1, 6–3 |
1994 | ![]() | ![]() | 7–5, 6–0 |
1995 | ![]() | ![]() | 7–6, 7–5 |
1996 | ![]() | ![]() | 7–5, 6–4 |
1997 | ![]() | ![]() | 4–6, 6–4, 6–4 |
1998 | ![]() | ![]() | 6–3, 6–3 |
1999 | ![]() | ![]() | 6–2, 6–2 |
2000 | ![]() | ![]() | 5–7, 7–5, 6–4 |
2001 | ![]() | ![]() | 6–3, 6–2 |
2002 | ![]() | ![]() | 2–6, 6–4, 6–4 |
2003 | ![]() | ![]() | 2–6, 6–2, 7–6(7–5) |
2004 | ![]() | ![]() | 6–0, 6–1 |
2005 | ![]() | ![]() | 7–6(7–4), 3–2skreč |
2006 | ![]() | ![]() | 2–6, 6–2, 6–2 |
2007 | ![]() | ![]() | 4–6, 7–6(9–7), 6–4 |
2008 | ![]() | ![]() | 6–2, 3–6, 6–1 |
Ženská čtyřhra
Rok | vítězky | finalistky | výsledek |
---|---|---|---|
1979 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 3−6, 6−4, 7−6 |
1980 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7−5, 7−6 |
1981 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−3, 3−6, 6−2 |
1982 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−2, 6−7, 6−1 |
1983 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−3, 7−5 |
1984 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−3, 6−2 |
1985 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−4, 6−4 |
1986 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−1, 6−2 |
1987 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−3, 7−5 |
1988 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−1, 6−4 |
1989 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6−1, 6−3 |
1990 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–0, 3–6, 6–1 |
1991 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 6–4 |
1992 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 5–7, 7–6(7–5), 6–0 |
1993 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 4–6, 6–4 |
1994 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–1 |
1995 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–7, 6–4, 7–6 |
1996 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6, 6–7, 6–3 |
1997 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–2 |
1998 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 4–6, 6–4 |
1999 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–2 |
2000 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 6–2 |
2001 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 6–0 |
2002 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 4–6, 6–4 |
2003 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6(7–1), 6–0 |
2004 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 6–4 |
2005 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–5, 4–6, 6–3 |
2006 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 7–6(7–2), 5–7, 6–2 |
2007 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 1–6, 6–2, [10–6] |
2008 | ![]() ![]() | ![]() ![]() | 4–6, 7–5, [10–6] |
Rekordy
Zápas třetího kola Japan Open 2006, v němž Jiří Novák podlehl Benjaminu Beckerovi, vytvořil na túře ATP rekord nejdéle hraného utkání do noci, když skončil ve 3:24 hodiny místního času.[6]
Rekord[1] | držitelé rekordu | |
---|---|---|
Nejvíce titulů ve dvouhře | 4 | ![]() |
Nejvíce titulů ve čtyřhře | 3 | ![]() ![]() |
Nejvíce vyhraných zápasů | 27 | ![]() |
Nejstarší vítěz dvouhry | 38 let | ![]() |
Nejmladší vítěz dvouhry | 18 let | ![]() |
Nejvýše postavený vítěz | 1. ATP | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Nejníže postavený vítěz | 121. ATP | ![]() |
Galerie
Ariake Coliseum se zatahovací střechou
- (c) Arne Müseler / www.arne-mueseler.com, CC BY-SA 3.0 de
Druhý největší dvorec areálu
Andy Murray a Rafael Nadal, 2011
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d Kinoshita Group Japan Open Tennis Championships 2023: All You Need To Know. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-10-13 [cit. 2023-10-18]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2023-10-18. (anglicky)
- ↑ Kinoshita Group Japan Open Tennis Championships 2023 – mužská dvouhra [PDF]. ATP Tour, Inc. [cit. 2023-10-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ GATTO, Luigi. ATP 500 of Tokyo to switch venue - All the details. Tennis World USA [online]. 2018-05-11 [cit. 2023-10-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Rakuten to Become New Global Partner for Davis Cup. Rakuten Group, Inc. [online]. 2019-06-04 [cit. 2023-10-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ February 21, 2023, Tokyo, Japan - Kinoshita Group president Naoya Kinoshita announces Kinoshita. IMAGO. [online]. 2023-02-21 [cit. 2023-10-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Bláznivá noční bitva. Nadal vydřel postup až tři hodiny po půlnoci | Ostatní sporty. Lidovky.cz [online]. 2015-02-21 [cit. 2023-10-19]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Japan Open Tennis Championships na Wikimedia Commons
- Japan Open Tennis Championships – oficiální stránka (anglicky), (japonsky)
- Japan Open Tennis Championships na ATP Tour (anglicky)
Média použitá na této stránce
Flag of Australia, when congruence with this colour chart is required (i.e. when a "less bright" version is needed).
See Flag of Australia.svg for main file information.Autor: SanchoPanzaXXI, Licence: CC BY-SA 4.0
Flag of Spain during the Spanish State. It was adopted on 11 October 1945 with Reglamento de Banderas Insignias y Distintivos (Flags, Ensigns and Coats of Arms Bill)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Made by author of Xramp, first uploaded by Denelson83 as Flag of Ecuador.svg, modifications by Husunqu.
Used color: National flag | South African Government and Pantone Color Picker
zelená | rendered as RGB 0 119 73 | Pantone 3415 C |
žlutá | rendered as RGB 255 184 28 | Pantone 1235 C |
červená | rendered as RGB 224 60 49 | Pantone 179 C |
modrá | rendered as RGB 0 20 137 | Pantone Reflex Blue C |
bílá | rendered as RGB 255 255 255 | |
černá | rendered as RGB 0 0 0 |
Flag of Canada introduced in 1965, using Pantone colors. This design replaced the Canadian Red Ensign design.
This is the national flag of Belgium, according to the Official Guide to Belgian Protocol. It has a 13:15 aspect ratio, though it is rarely seen in this ratio.
Its colours are defined as Pantone black, Pantone yellow 115, and Pantone red 032; also given as CMYK 0,0,0,100; 0,8.5,79,0; and 0,94,87,0.Flag of the Socialist Federal Republic of Yugoslavia (1946-1992).
The design (blazon) is defined in Article 4 of the Constitution for the Republic of Yugoslavia (1946). [1]
Při zobrazení tohoto souboru lze snadno přidat orámování
Autor: Scroch, Licence: CC BY-SA 3.0
Flag of Bulgaria (1971-1990). Flag of Bulgaria with Bulgarian coat from 1971.
Autor: Scroch, Licence: CC BY-SA 3.0
Flag of Bulgaria (1971-1990). Flag of Bulgaria with Bulgarian coat from 1971.
The national flag of Kingdom of Thailand since September 2017; there are total of 3 colours:
- Red represents the blood spilt to protect Thailand’s independence and often more simply described as representing the nation.
- White represents the religion of Buddhism, the predominant religion of the nation
- Blue represents the monarchy of the nation, which is recognised as the centre of Thai hearts.
bendera Indonesia
Chinese Taipei Olympic Flag. According to the official website of Chinese Taipei Olympic Committee, Blue Sky(circle) & White Sun(triangles) above the Olympic rings is neither the National Emblem of the Republic of China, nor the Party Emblem of Kuomintang (KMT), but a design in between, where the triangles do not extend to the edge of the blue circle, as registered at International Olympic Committee in 1981 and digitally rendered in 2013. Besides, the blue outline of the five-petaled plum blossom is broader than the red one. Moreover, the CMYK code of the blue one and the Blue Sky & White Sun is "C100-M100-Y0-K0", and different from the Olympic rings (C100-M25-Y0-K0). Note that it's the only version recognized by IOC.
Autor: Christopher Johnson from Tokyo, Japan, Licence: CC BY-SA 2.0
IMG_7415
Flag of Brazil (1968-1992)
Flag of Italy from 1946 to 2003, when exact colors were specified.
Tennis at the 2020 Summer Olympics - venue
(c) Arne Müseler / www.arne-mueseler.com, CC BY-SA 3.0 de
Aerial view of Ariake Tennis no Mori Kōen, Tokyo, Japan
The Egyptian flag (1972-1984). Also the flag of Libya (1972-1977) and Syria (1972-1980), when the three countries formed the nominal “Federation of Arab Republics”. (For a map of the federation, see Image:Esl.PNG.)
The Arab text in the scroll held by the “Golden Hawk of Qureish” reads Arabic اتحاد الجمهوريات العربية, ittiħād al-jumhūriyyāt al-`arabiyya, i.e. the Federation (literally “Union”) of Arab Republics — in a quasi-Kufic script (in its original form, with a very ornamental letter dal د).
(c) Arne Müseler / www.arne-mueseler.com, CC BY-SA 3.0 de
Aerial view of Ariake Tennis Park, Tokyo, Japan
Autor: angelicalbite, Licence: CC BY 2.0
Andy Roddick at 2010 Rakuten Japan Open Tennis Championships, Tokyo, Japan
Autor: Christopher Johnson from Tokyo, Japan, Licence: CC BY-SA 2.0
IMG_6052