Jiří Antonín Thurn-Valsássina
Jiří Antonín hrabě Thurn-Valsássina | |
---|---|
![]() Hrabě Jiří Thurn-Valsássina jako c.k. polní podmaršál (1850) | |
Zemský hejtman v Korutansku | |
Ve funkci: 1861 – 1861 | |
Nástupce | Jan Antonín Goëss |
Prezident Nejvyšší soudního dvora | |
Ve funkci: 1852 – 1860 | |
Předchůdce | František Khevenhüller-Metsch |
Nástupce | Ignaz Dreihann von Sulzberg |
Rakouský vyslanec ve Württembersku | |
Ve funkci: 1820 – 1825 | |
Předchůdce | Josef Trauttmansdorff |
Nástupce | Jindřich Eduard ze Schönburg-Hartensteinu |
Narození | 3. ledna 1788 Praha |
Úmrtí | 9. února 1866 (ve věku 78 let) Vídeň |
Choť | Emilie Chorinská z Ledské (od 1833) |
Rodiče | Josef František z Thurn-Valsássiny a Marie Anna ze Sinzendorf-Ernstbrunnu |
Děti | Jiří Bedřich z Thurn-Valsássiny Jan Duklas z Thurn-Valsássiny Bedřich z Thurn-Valsássiny Anna z Thurn-Valsássiny Josef Rudolf z Thurn-Valsássiny |
Příbuzní | Marie Gabriela z Thurn-Valsássiny[1], Karolína Sidonie z Thurnu-Valsássiny-Como-Vercelli[1], Vincenc Jiří Vilém Thurn-Valsássiny[1], František Jan Duclas z Thurnu[1] a Alexandr Jiří z Thurn-Valsássiny[1] (vnoučata) |
Profese | voják, politik a důstojník |
Ocenění | komandér Vojenského řádu Marie Terezie |
Commons | Georg von Thurn und Valsassina |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jiří Antonín František Václav hrabě Thurn-Valsássina-Como-Vercelli (Georg Anton Franz Wenzel Graf von Thurn-Valsássina-Como-Vercelli) (3. ledna 1788, Praha – 9. února 1866, Vídeň) byl rakouský generál a diplomat. V armádě se vyznamenal již během napoleonských válek, později postupoval v armádní hierarchii a zastával velitelské posty v různých posádkových městech. Mezitim se uplatnil také v diplomacii a byl vyslancem ve Württembersku (1820–1825). V armádě nakonec dosáhl hodnosti polního zbrojmistra (1851), v závěru života se uplatnil v politických funkcích v Korutansku, kde vlastnil statky (Bleiburg).
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Georg_Graf_Thurn-Valsassina_Litho.jpg/220px-Georg_Graf_Thurn-Valsassina_Litho.jpg)
Pocházel ze starobylého šlechtického rodu Thurnů, byl synem c.k. generálmajora hraběte Františka Thurn-Valsássiny (1748–1790), matka Marie Anna (1758–1824) patřila k rodině Sinzendorfů. Studoval filozofii na univerzitě ve Vídni, v roce 1808 vstoupil do armády jako dobrovolník korutanské zeměbrany, během tažení proti Napoleonovi v roce 1809 dosáhl hodnosti kapitána. Po několika letech mimo službu se znovu zapojil do bojů v roce 1813, v závěru napoleonských válek sloužil v Itálii. V hodnosti majora pobýval v letech 1816–1820 jako vyslanecký tajemník v Petrohradě. V letech 1820–1825 byl rakouským vyslancem ve Württemberském království. Poté se vrátil do armády a jako důstojník generálního štábu měl na starosti zásobování, později byl ředitelem topografického oddělení v Uhrách. V roce 1836 byl povýšen do hodnosti generálmajora a byl velitelem ve Štýrském Hradci (1838–1845), v Budapešti (1845–1847) a znovu ve Štýrském Hradci (1847–1848). Mezitím dosáhl hodnosti polního podmaršála (1846). V revolučních letech 1848–1849 bojoval se střídavými úspěchy v Itálii. Jako velitel 8. armádního sboru byl od roku 1850 velitelem v rakouských zemích a v roce 1851 byl povýšen na polního zbrojmistra.[2] V letech 1852–1860 byl předsedou senátu Nejvyššího vojenského soudního dvora, poté odešel do penze. V roce 1861 byl krátce poslancem korutanského zemského sněmu, od dubna do července 1861 byl v Korutanech krátce také zemským hejtmanem, ještě téhož roku se stal dědičným členem rakouské panské sněmovny.
Již za napoleonských válek byl vyznamenán Leopoldovým řádem (1814) a rytířským křížem Řádu Marie Terezie (1815), později obdržel velkokříž Leopoldova řádu. Byl též c.k. tajným radou a komořím. Mimoto zastával čestné funkce dědičného nejvyššího zemského hofmistra v Kraňsku, dědičného komořího nad stříbry v Korutanech a dědičného zemského maršálka v hrabství Gorice a Gradiška.[3] Zemřel ve Vídni, pohřben byl v rodové hrobce na hlavním rodovém sídle v Bleiburgu.
Rodina
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Wappen_Thurn-Valsassina_2.jpg/220px-Wappen_Thurn-Valsassina_2.jpg)
Jeho manželkou byla od roku 1833 hraběnka Marie Emilie Chorinská z Ledské (1811–1888), c.k. palácová dáma a dáma Řádu hvězdového kříže, dcera Františka Kajetána Chorinského. Měli spolu čtyři děti, dědicem statků v Korutansku a pokračovatelem rodu byl nejstarší syn Jiří Bedřich (1834–1879). Z potomstva druhorozeného syna Jana Douglase (1835–1904) pocházel diplomat a rakousko-uherský diplomat Duglas Thurn-Valsássina (1864–1939), velvyslanec v Petrohradě.
Jiřího starší sestra Gabriela (1786–1876)[4] byla manželkou hraběte Jana Douglase z Ditrichštejna (1779–1861), posledního potomka hollenburské linie rodu Ditrichštejnů. Jan Douglas byl kmotrem svých dvou synovců a křestní jméno Douglas se objevovalo v dalších generacích nejen u Thurn-Valsássinů, ale později například i u spřízněných Šternberků (Jiří Douglas Sternberg).
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d e Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- ↑ Služební postup in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918; Vídeň, 2007; s. 187 dostupné online
- ↑ Jiří Antonín Thurn-Valsássina in: Gothaisches genealogisches Taschenbuch der gräflichen Häuser 1861; Gotha, 1861; s. 882–883 dostupné online
- ↑ ČAPKOVÁ, Nikola: Pohřební oznámení v rodinném archivu Dietrichsteinů (bakalářská práce), Filozofická fakulta Masarykovy univerzity, Brno; s. 110–112 dostupné online
Externí odkazy
Média použitá na této stránce
Georg Graf von Thurn und Valsassina(1788-1866), k. k. Feldzeugmeister. Lithographie von Johann Stadler 1850
Georg Graf Thurn-Valsassina 1788-1866), als Feldmarschallleutnant. Lithographie von Alexander Kaiser, um 1845, nach einem Gemälde von Josef Ernst Tunner
Autor: Wolfgang Sauber, Licence: CC BY-SA 4.0
Coats of arms of the Wacker of Thurn-Valsassina family - Coloured drawing ( around 1890 ) by Ernst Count Sprinzenstein ( Family archives Sprinzenstein