Jiří I. Rákóczi
Jiří I. Rákóczi | |
---|---|
kníže sedmihradský | |
![]() | |
Doba vlády | 1630–1648 |
Narození | 8. června 1593 Szerencs |
Úmrtí | 11. října 1648 (ve věku 55 let) Alba Iulia |
Pohřben | Katedrála svatého Michaela |
Manželka | Zuzana Lorántffy |
Potomci | Jiří II. Rákóczi Zikmund II. Rákóczi |
Rod | Rákócziové |
Otec | Zsigmond Rákóczi |
Matka | Anna Gerendi |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jiří I. Rákóczi (maďarsky Rákóczi György, 8. června 1593, Szerencs – 11. října 1648, Alba Iulia) byl sedmihradský kníže a vůdce uherské opozice.[1]
Životopis
Byl synem Zikmunda I. Rákócziho. Jeho manželkou byla Zuzana Lórántffy (1600–1660), která byla dcerou potockého magnáta Michala Lórántffy ze Serke.[2] Jiřího mladší bratr Zikmund II. Rákóczi si vzal Zuzaninu sestru Marii. Úmrtím mladších manželů připadl celý potocký statek Sárospatak Jiřímu a Zuzaně, kteří si zde vybudovali proslulé letní sídlo a zároveň pečovali o rozkvět reformované školy jako protiváhy školám jezuitským. Kníže sám byl protestant a snažil se organizovat domácí reformovanou církev podle anglikánského vzoru.[3] Společně měli syna Jiřiho II. Rákócziho.
Sedmihradský kníže
V době povstání Gabriela Betlena získal titul hlavního hornouherského kapitána a později se stal velitelem jednoho z Bethlenových sborů. Po smrti Gabriela Bethlena se vlády v Sedmihradsku ujala jeho manželka Kateřina Brandenburská a jeho mladší bratr Štěpán Bethlen. Mezi Jiřím I. Rakóczim a protistranou došlo k bojům o moc. Jiří I. Rákoczi si najal vojsko a získal podporu Turků, a tak ho sněm 26. listopadu 1630 zasedající v Segešváru zvolil za sedmihradského knížete.[4] V roce 1632 potlačil povstání rolníků, kteří z jeho popudu povstali proti uherskému palatinovi Mikuláši Esterházymu, který byl přívržencem císaře Ferdinanda II. Štýrského. V roce 1636 potlačil vzpouru Štěpána Bethlena a sedmihradských stavů. Byl nejbohatším protestantským šlechticem celých Uher. Měl dost finančních prostředků, které mu umožňovaly vydržovat si větší vojsko. Jiří I. se velkou měrou podílel na budování sedmihradského a uherského dělostřelectva. Tuto vojenskou sílu hodlal využít v boji proti císaři Ferdinandovi III. Habsburskému.[4] Jiří I. vystupoval jako ochránce uherských protestantů v době třicetileté války. Vedl tajná jednání s Francií a Švédskem, na nichž naznačil, že by byl ochoten vytáhnout do války proti Habsburkům za sumu 150 000 tolarů ročně.[5] Když roku 1645 vpadla švédská vojska do Čech a na Moravu a v ohrožení byla i Vídeň, vytáhlo Rákócziho vojsko proti císařským jednotkám a připojilo se ke švédské armádě obléhající Brno. Současně jednal Jiří I. Rákoczi s císařem o míru. Ferdinand III. byl ochoten k ústupkům. Uzavřením míru s císařem bylo dosaženo územních ústupků především v Tokaji a náboženskou toleranci v Uhrách. Podpisem míru dne 16. prosince 1645 v Linci dosáhl uznání dědičné držby sedmi uherských komitátů a náboženské svobody v Uhrách.[5] Zemřel v roce 1648.
Odkazy
Reference
- ↑ Rákóczi Jiří I., *8.6.1593 - †11.10.1648, vévoda sedmihradský - CoJeCo.cz - Vaše encyklopedie. cojeco.cz [online]. [cit. 2020-02-18]. Dostupné online.
- ↑ Zuzana Lórántffy | J.A. Komenský - život, dílo, odkaz. komensky.trenck.cz [online]. [cit. 2020-02-18]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-02-18.
- ↑ Jiří I. Rákóczi | J.A. Komenský - život, dílo, odkaz. komensky.trenck.cz [online]. [cit. 2020-02-18]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-02-18.
- ↑ a b J. Rákocziho – Historia regni Hungariae [online]. [cit. 2020-02-18]. Dostupné online.
- ↑ a b Rákoczi, Jiří I. : Maďarsko (HUN). https://www.valka.cz [online]. [cit. 2020-02-18]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jiří I. Rákóczi na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Felsővadászi I. Öreg Rákóczi György (Szerencs, 1593. június 8. – Gyulafehérvár, 1648. október 11.) erdélyi fejedelem 1630-tól haláláig.