Jiří Zajíc
Mgr. Jiří Zajíc | |
---|---|
![]() | |
Člen Rady České televize (v letech 1992–1997 a 2000 místopředseda rady) | |
Ve funkci: 1. února 1992 – 31. ledna 1997 | |
Ve funkci: 2. dubna 1997 – 10. března 2000 | |
Narození | 17. května 1951 (73 let) Praha ![]() |
Alma mater | Univerzita Karlova v Praze |
Ocenění | Řád Stříbrného vlka |
Commons | Jiří Zajíc |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jiří Zajíc (* 17. května 1951 Praha), skautskou přezdívkou Edy, je český katolický pedagog, publicista a skaut, významný činovník Junáka.
Životopis
Odmala jej přitahovala výchovná činnost, profesně se jí však kvůli tehdy panujícímu komunistickému režimu nemohl přímo věnovat. Vystudoval proto numerickou matematiku na Matematicko-fyzikální fakultě Univerzity Karlovy, následně působil jako pedagogický asistent na Katedře aplikované matematiky a programování Fakulty strojní ČVUT a v letech 1976–1990 jako matematik-analytik ve Výpočetním centru Vysoké školy ekonomické, kde se zaměřoval na využívání počítačů pro výuku (byl mj. spoluautorem prvního komplexního systému pro řízení výuky pomocí počítače ÁMOS) a vyučoval matematiku.
Byl zároveň aktivní ve volnočasové činnosti s mládeží; v období pražského jara byl zástupcem vedoucího skautského oddílu v Junáku, po jeho zrušení pak do roku 1990 vedl odbor turistiky TJ Sokol Praha-Krč, při němž vzniklo a fungovalo několik turistických oddílů mládeže navázaných na podzemní církev. Členové těchto oddílů pocházeli převážně z křesťanských a disidentských rodin a po obnově Junáka znovuzaložili 7. skautské středisko Blaník.
Mezi lety 1982–1990 působil jako hlavní redaktor ilegálního „československého týmu pro křesťanskou výchovu“, v němž působili mimo jiné i Miloslav Vlk, Josef Kopecký či Aleš Opatrný. V lednu 1990 založil[1] a do roku 1994 vedl[2] redakci náboženského života Českého rozhlasu, následně v ní do roku 2001 působil jako redaktor. Specializoval se na problematiku průniku náboženského a společenského života, mezináboženského dialogu, křesťanského světonázoru, výchovy a vzdělávání a vytvořil více než tisíc pořadů.
Od roku 1990 je aktivní v ústředních orgánech obnoveného Junáka. V letech 1990–2001 byl zpravodajem Ústřední rady pro duchovní výchovu a vnější komunikaci.[3] V této funkci položil základy komunikace Junáka s veřejností a především vedl reformulaci jeho skautského slibu tak, aby zahrnoval duchovní rozměr; je autorem nadnáboženské formulace s odkazem na nejvyšší Pravdu a Lásku přijaté sněmem v roce 1992.[4] Stál u reforem výchovného programu Junáka a vzdělávání jeho činovníků, aktivně působí na řadě vzdělávacích kurzů. Od roku 2008 vede odbor duchovní výchovy Junáka.[5]
Stál u zrodu České rady dětí a mládeže zastřešující desítky dětských a mládežnických organizací (kromě Junáka např. Pionýr, Asociace turistických oddílů mládeže, YMCA v ČR, Mládež hasičů Čech, Moravy a Slezska) v roce 1998 a mezi lety 2001–2005 ji organizačně vedl jako ředitel její Kanceláře.[6]
Mezi lety 1992–2000 byl členem a v letech 1993 až 1997 – za předsednictví Jiřího Grygara – místopředsedou Rady České televize.[7][8][9] Později působil jako analytik na Úřadu Rady pro rozhlasové a televizní vysílání,[10] kde měl na starosti zejména analýzy pořadů ohrožujících děti a mladistvé, objektivitu a vyváženost zpravodajských a publicistických pořadů.
Mezi lety 2008–2012 působil v Národním institutu dětí a mládeže Ministerstva školství jako vedoucí oddělení propagace, dokumentace a informatiky, od roku 2014 v Národním institutu pro další vzdělávání jako metodik pro vzdělávání dospělých, následně (po roce 2019) v Národním pedagogickém institutu ČR, kde měl na starosti projekt Propojování formálního a neformálního vzdělávání. V rámci Národního pedagogického institutu MŠMT působí v této oblasti dosud.
V roce 2019 mu byl udělen Řád stříbrného vlka, nejvyšší skautské vyznamenání v České republice.[4]
Dílo
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Duka_Zaj%C3%ADc_skautsk%C3%A1_pou%C5%A5_2014.jpg/260px-Duka_Zaj%C3%ADc_skautsk%C3%A1_pou%C5%A5_2014.jpg)
Je autorem či spoluautorem 16 knih, mimo jiné:
- Rozhovory s kardinálem Miloslavem Vlkem (1997)[11] – rozhovory s Miloslavem Vlkem
- Erazim Kohák – Poutník po hvězdách (2001) – rozhovory s Erazimem Kohákem
- Cena věrnosti (2012) o 14 františkánských mučednících
- Bůh blízký: v rozhovoru s Miloslavem Vlkem (2012)
- Příběhy ke skautskému slibu a zákonu (2017)
- Pojďme ještě kousek (2021) - rozhovor vedený Terezou Zavadilovou a Martinem T. Zikmundem
Dále publikuje zejména v oblasti výchovy, vzdělávání, občanské společnosti, médií, náboženství a duchovního života.
Odkazy
Reference
- ↑ Jiří Zajíc je kandidátem ČRDM do Rady České televize. Ze strážního koše - informační příloha časopisu Archa [online]. Česká rada děti a mládeže, 2005 [cit. 2020-04-13]. Dostupné online.
- ↑ Malé dějiny Souvislostí (M. C. Putna). souvislosti.cz [online]. [cit. 2020-04-13]. Dostupné online.
- ↑ Archivovaná kopie. www.skaut.cz [online]. [cit. 2007-11-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2007-12-08.
- ↑ a b ŠANTORA, Roman. Konečně zajíc chytil vlka. Skautský svět. Roč. 58, čís. 3, s. 24. Dostupné online.
- ↑ LENKA (PRSKAVKA), Šablová. Bratr Jiří Zajíc – Edy byl vyznamenán Řádem stříbrného vlka. Blahopřejeme!. Křižovatka [online]. [cit. 2020-04-13]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2021-03-05.
- ↑ Obsah. www.sks.cz [online]. [cit. 2020-04-13]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2011-03-21.
- ↑ PČR, PS 1996-1998, 6. schůze, část 14/23 (31. 10. 1996). www.psp.cz [online]. [cit. 2020-04-13]. Dostupné online.
- ↑ (Prvních) 10 let České televize, Rada České televize [online]. Česká televize [cit. 2014-03-11]. Dostupné online.
- ↑ Jiří Zajíc [online]. Poslanecká sněmovna PČR [cit. 2014-03-09]. Dostupné online.
- ↑ BBCCzech.com | Přehledy tisku | Přehled českého tisku 25. 8.. www.bbc.co.uk [online]. [cit. 2020-04-13]. Dostupné online.
- ↑ Rozhovory s kardinálem Miloslavem Vlkem. www.kardinal.cz [online]. [cit. 2020-04-13]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jiří Zajíc na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jiří Zajíc
- Jiří Zajíc na Signály.cz
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: Draceane, Licence: CC BY-SA 4.0
Jiří „Edy“ Zajíc během skautské diskuse během MiQuiku
Autor: Draceane, Licence: CC BY-SA 3.0
Vojtěch Dabrowski, Jiří Edy Zajíc, Dominik Duka (zleva) při rozhovoru po poutní mši svaté na svátek svatého Jiří – patrona skautů – v basilice sv. Jiří na Pražském hradě.