Jindřich Heisler
Jindřich Heisler | |
---|---|
![]() | |
Narození | 1. září 1914 Chrast u Chrudimi ![]() |
Úmrtí | 4. ledna 1953 (ve věku 38 let) Paříž ![]() |
Místo pohřbení | Pantinský hřbitov |
Národnost | česká |
Povolání | malíř, básník |
Hnutí | surrealismus |
Ovlivněný | Jindřich Štyrský, Toyen |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jindřich Heisler (1. září 1914 Chrast u Chrudimi[1] – 4. leden 1953 Paříž) byl český surrealistický spisovatel, malíř, výtvarník a překladatel.
Život
Mládí a studia
Jindřich Heisler pocházel z židovské rodiny Heislerů z Chrasti u Chrudimi. Jeho otec František Heisler (1882–1932)[2] byl továrníkem. Matka se jmenovala Vlasta, rozená Vondračková (*1890), mladší sestra Anna se narodila roku 1920.[3][4] Rodina vlastnila farmaceutickou továrnu a synovi bylo proto určeno vystudovat nejprve pražskou malostranskou reálku a potom chemickou průmyslovku v pražské Betlémské ulici. Školu však nedokončil a maturitu získal na chemické průmyslovce v Banské Štiavnici. Po studiích se vrátil do Chrasti, kde pracoval v rodinné továrně. Otec František Heisler zemřel v roce 1932, Jindřich Heisler se s rodinou přestěhoval do Prahy o čtyři roky později. Zde také nastoupil vojenskou službu.[5]
Surrealistická skupina
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/Toyen_Heisler_Teige_1940.jpg/220px-Toyen_Heisler_Teige_1940.jpg)
V roce 1934 vznikla tzv. Skupina surrealistů, jejíž program byl vyjádřen v letáku „Surrealismus v ČSR“. [p 1] [6] V roce 1938 se Vítězslav Nezval pokusil o rozpuštění skupiny, ta ale zůstala zachována bez Nezvala. Jindřich Heisler se k ní připojil pod vlivem svých přátel Jindřicha Štyrského a Toyen.[7] Sestra Jindřicha Heislera uvedla ve svých vzpomínkách, že si bratr postavil okolo roku 1935 poblíž Chrasti chatu, kterou Toyen vyzdobila kresbami. Spolu s Toyen a sestrou pobýval na této chatě v létě 1939 i Jindřich Heisler a řešili možnost vystěhování do Brazílie. Vycestování se neuskutečnilo, chata ani kresby se nezachovaly.[8]
Okupace a Toyen
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fe/Kr%C3%A1sova_2_%280378%29.jpg/220px-Kr%C3%A1sova_2_%280378%29.jpg)
Během nacistické okupace, kdy byl surrealismus považován za zvrhlé umění, nemohla být díla surrealistů vydávána. Jindřich Štyrský v průběh okupace zemřel (21. 3. 1942), Jaroslav Ježek emigroval, někteří členové se od surrealismu odvrátili. Toyen se stáhla do ústraní.[7]
Po vyhlášení platnosti Norimberských zákonů na území Protektorátu se Jindřich Heisler ukrýval v bytě Toyen v pražské Krásově ulici. Dalšími osobami, které ho ukrývaly, byla jeho matka Vlasta Heislerová (která nebyla židovského původu) a sestra Anna (kterou chránilo smíšené manželství), Karel Teige a další. Falešné doklady mu pomáhal zajistit malíř František Tichý.[9][8]
Poválečná činnost a Paříž
Po osvobození v roce 1945 obnovili Toyen a Heisler surrealistickou činnost a vydali v roce 1946 válečné kresby Toyen s textovými doprovody Jindřich Heislera Střelnice a Schovej se, válko!. Text ke Střelnici vyšel též v periodiku S. V. U. Mánes Volné směry v roce 1947.[10]
V březnu 1947 odcestovali oba umělci do Paříže, aby spolupracovali na přípravě „Mezinárodní výstavy surrealismu“.[5] Pražská replika této výstavy se uskutečnila v Topičově salonu v listopadu – prosinci 1947.[11] V letech 1948–1950 vycházela v Paříži surrealistická revue N.E.O.N., na jejíž redakci se Jindřich Heisler podílel.[12] Do Československa se již Jindřich Heisler ani Toyen, se kterou v Paříži žil, nikdy nevrátili.
Jindřich Heisler zemřel náhle v Paříži a byl pochován na pařížském hřbitově Pantin (Cimetière parisien de Pantin). Podle některých zdrojů byl jeho hrob pronajat s koncesí na 30 let; od roku 1984 je tedy pronajat někomu jinému a místo posledního odpočinku Jindřicha Heislera již nelze identifikovat.[13]
Posmrtné ocenění
V Čechách bylo dílo Jindřicha Heislera po jeho smrti důsledně zapomenuto. O tom, že byl Heisler zastoupen v antologii La Poésie surrealiste (autor Jean-Louis Bédouin) informovala v roce 1965 Kulturní tvorba pouze uvedením jména a národnosti, skrytého v soupisu mnoha dalších autorů.[14] V roce 1977 vydalo publikaci Aniž by nastal viditelný pohyb exilové nakladatelství '68 Publishers.
V roce 1999 vyšlo sice souborné vydání jeho literárního i výtvarného díla pod názvem Z kasemat spánku, samostatnou výstavu však ve své vlasti dosud neměl. Sté výročí Heislerova narození (2014) proběhlo v ČR bez povšimnutí.[15]
Mezi významnější posmrtné připomínky Jindřicha Heislera patří:
- V roce 2012 uspořádal Art Institute of Chicago výstavu Jindřich Heisler: Surrealismus pod tlakem (Jindrich Heisler: Surrealism under pressure).[16][17]
- V roce 2005 vznikl film režiséra Jana Němce Toyen. Zuzana Stivínová v něm představovala malířku Toyen a Jan Budař Jindřicha Heislera.[18]
Dílo
Literární dílo Jindřicha Heislera je spojeno s výtvarnou složkou díla Jindřicha Štyrského a Toyen:
- Přízraky pouště, 1939, spolu s Toyen (též francouzsky Les spectres du désert)
- Jen poštolky chčí klidně na desatero, 1939, sbírka poesie, ilustrace Toyen, vydáno v 15 českých a 40 německých kopiích
- Z kasemat spánku, 1941, s Toyen, vydáno v omezeném počtu výtisků
- Na jehlách těchto dní, 1941, vydáno Praha : František Borový, 1945 – texty ke knize fotografií Jindřicha Štyrského
- Střelnice, 1946, úvodní báseň, 12 kreseb Toyen, vydáno Praha: František Borový, typograficky upravil Karel Teige
- Schovej se, válko!, báseň k 12 kresbám Toyen, vydáno Praha: František Borový, předmluva Karel Teige
- Mezinárodní surrealismus, Praha : Topičův salon, 1947 – sborník k výstavě; Heisler překládal některé texty André Bretona a podílel se na redakci sborníku
- Toyen, Paříž, 1953 (spolu s André Bretonem a Benjaminem Péretem)[19]
- Aniž by nastal viditelný pohyb, Toronto, 1977, vydalo 68 Publishers[20]
- Z kasemat spánku, Praha : Torst, 1999, ISBN 80-7215-100-2
Od roku 1943 se Jindřich Heisler více věnoval výtvarným pracím, objektům a začal vytvářet foto-grafiky. Poté, co se usídlil v Paříži, se soustředil na proměnu slova v předměty. Výsledkem jsou jeho Knihy-objekty (1950–1951) a obrazová Abeceda (1951)[21][5]
Zajímavost
Díla Jindřicha Heislera jsou též v majetku pařížského Centre Pompidou.[22]
Odkazy
Poznámky
- ↑ Skupinu tvořili a leták podepsali Vítězslav Nezval, Konstantin Biebl, Bohuslav Brouk, Imre Forbath, Jindřich Honzl, Jaroslav Ježek, Libuše Jíchová (pseudonym Katy King), Josef Kunstadt, Vincenc Makovský, Jindřich Štyrský a Toyen.
Reference
- ↑ ŽO Heřmanův Městec, index N, snímek 20. www.badatelna.eu [online]. [cit. 2016-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-02-04.
- ↑ Národní listy, 9.1.1932, s.5, úmrtní oznámení Františka Heislera
- ↑ ŽO Heřmannův Městec, index N, snímek 21. www.badatelna.eu [online]. [cit. 2016-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-02-04.
- ↑ SÚA Praha, rodina Heislerů. www.ludviktoman.wz.cz [online]. [cit. 2016-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2005-12-28.
- ↑ a b c FORST, Vladimír. Lexikon české literatury, Osobnosti, díla, instituce, H-L. Praha: Academia, 1993. ISBN 80-200-0468-8. Kapitola Jindřich Heisler, s. 130–132.
- ↑ Surrealismus: reprint původních vydání. Praha: Torst, 2004, s. 115-118.
- ↑ a b KUBINEC, Ota. Raná literární tvorba Milana Nápravníka. Brno, 2010. Magisterská práce. MU, FILOZOFICKÁ FAKULTA, Ústav české literatury a knihovnictví. Vedoucí práce Zbyněk Fišer. s. 10–11. Dostupné online.
- ↑ a b HEISLER, Jindřich. Z kasemat spánku. Praha: Torst, 1999. ISBN 80-7215-100-2. Kapitola O Heislerovi a Toyen, s. 365.
- ↑ Život mezi světy (rozhovor s Jindřichem Tomanem, synovcem Jindřicha Heislera. www2.holocaust.cz [online]. [cit. 2016-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-02-05.
- ↑ 1940. Volné směry. 1/1947, s. 126. Dostupné online.
- ↑ Informační systém abART: Mezinárodní surrealismus
- ↑ N.E.O.N. 1/1948 (s uvedením jména Henri Heisler v tiráži)
- ↑ Paříž pro pokročilé: Toyen v Paříži, diskuse. pariz-pro-pokrocile.blog.cz [online]. [cit. 2016-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2016-02-07.
- ↑ Kulturní tvorba, 1/1965, s.15, Surrealistická poezie
- ↑ Artplus: Jindřich Heisler, jubilant, na kterého se zapomnělo
- ↑ Art Institute of Chicago: Jindřich Heisler (výstava)
- ↑ Michael Stein, Czech Surrealist brought out of hiding, Česká pozice, 6.6.2021
- ↑ Filmová databáze FDb.cz: Toyen
- ↑ Katalog SUDOC, Toyen
- ↑ Katalog SUDOC, Aniž by nastal viditelný pohyb
- ↑ Jindřich Heisler: Abeceda. surrealistrevolution.com [online]. [cit. 2016-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-02-05.
- ↑ Centre Pompidou: Jindrich Heisler. www.centrepompidou.fr [online]. [cit. 2016-01-29]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2016-02-04.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jindřich Heisler na Wikimedia Commons
Osoba Jindřich Heisler ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jindřich Heisler
- KNOT, Pavel. Báseň-objekt v českém surrealismu. Olomouc, 2010. Bakalářská diplomová práce. Univerzita Palackého, Filozofická fakulta, Katedra bohemiky. Vedoucí práce Petr Komenda. s. 34–60 (kap. Jindřich Heisler). Dostupné online. ]
- O filmu Toyen
- Toyen Životopis / Biography na stránkách Galerienet
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Autor: Gampe, Licence: CC BY-SA 4.0
Dům čp. 1834 (Krásova 2 / Kubelíkova 19), Praha 3 - Žižkov. V domě žili v letech 1940-1945 malířka Toyen (Marie Čermínová) a básník Jindřich Heisler.
Toyen, Jindřich Heisler, Karel Teige, 1940
Jindrich Heisler