Josef Šnejdárek
arm. gen. Josef Šnejdárek | |
---|---|
![]() Josef Šnejdárek | |
Narození | 2. dubna 1875 Napajedla ![]() |
Úmrtí | 13. května 1945 (ve věku 70 let) Casablanca ![]() |
Místo pohřbení | hřbitov v Napajedlích |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | armádní generál |
Doba služby | 1891–1935, 1940 |
Sloužil | ![]() |
Složka | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Velel | Zemské vojenské velitelství v Košicích Zemské vojenské velitelství v Bratislavě |
Války | první světová válka sedmidenní válka maďarsko-československá válka |
Bitvy | bitva o Zvolen |
Vyznamenání | Československý válečný kříž Croix de guerre Řád čestné legie |
![]() |
Josef Šnejdárek (2. dubna 1875 Napajedla[1] – 13. května 1945 Casablanca) byl český armádní důstojník, účastník první světové války, sedmidenní války o Těšínsko a bojů na Slovensku proti Maďarské republice rad.
Mládí, legie a Velká válka
Josef Šnejdárek se narodil v Napajedlích v rodině poštovního úředníka Josefa Schneidárka a jeho manželky Marie, rozené Vondrákové. Oba rodiče pocházeli z Jičína.[1] Protože mu velice brzy zemřela matka a otce tato skutečnost psychicky zlomila, vyrůstal u svých prarodičů z matčiny strany v Jičíně ve Vodarském mlýně. Podle vyprávění se mladý Josef ve 13 letech rozhodl stát pašou v Cařihradu, utekl ze školy a dostal se až do Terstu, kde mu došly peníze, a odkud ho posléze vyzvedl strýc[2]. Po absolvování kadetní školy vstoupil do rakousko-uherské armády. Sloužil v Budapešti a Innsbrucku, neobvykle rychle dosáhl hodnosti poručíka. Z rakousko-uherské armády odešel a jako vojín[3] vstoupil do francouzské Cizinecké legie, v jejíchž řadách se zúčastnil bojů v severní Africe.
V Cizinecké legii dosáhl hodnosti adjudant (přibližně rotmistr) a po absolvování školy pro důstojníky pěchoty v Saint-Maixent se stal roku 1907 důstojníkem u pluku alžírských střelců francouzské koloniální armády.
V první světové válce Šnejdárek bojoval na západní frontě, dosáhl hodnosti majora, byl několikrát raněn a vyznamenán. Působil v Československých legiích ve Francii.
Československo
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/45/Bomb_attack_Orlov%C3%A1.jpg/220px-Bomb_attack_Orlov%C3%A1.jpg)
Roku 1919 se Šnejdárek (jako francouzský občan) vrátil do Československa. Stal se velitelem československých vojsk operujících na Těšínsku a vedl československou armádu v sedmidenní válce s Polskem.[4]
15. května 1920 se pokusili dva členové polské vojenské organizace Polska Organizacja Wojskowa z rozkazu jejího vedení Šnejdárka zavraždit. Šnejdárek v té době bydlel v Orlové, v bytě svého přítele ředitele spořitelny Mezery. Atentát se nezdařil – bomba údajně umístěná pod Šnejdárkovou postelí sice vybuchla, ale poškozen byl pouze dům.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Josef_%C5%A0nejd%C3%A1rek_v_Bansk%C3%A9_%C5%A0tiavnici.jpg/220px-Josef_%C5%A0nejd%C3%A1rek_v_Bansk%C3%A9_%C5%A0tiavnici.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Gen.Josef.Snejdarek.Pavel.Vavrys.jpg/220px-Gen.Josef.Snejdarek.Pavel.Vavrys.jpg)
Poté se stal velitelem divize v bojích proti Maďarské republice rad na Slovensku, kde zvítězil v bitvě o Zvolen a jeho vojska postupně obsadila část bývalých Uher. Nicméně až v roce 1927 Šnejdárek formálně odešel z francouzské armády a vstoupil do československé armády.
V československé armádě byl Šnejdárek jmenován armádním generálem a zemským vojenským velitelem na Slovensku. V roce 1932 dal rozkaz k opevnění bratislavské Petržalky betonovými bunkry. V letech 1933–1935 zde vyrostlo 9 objektů. V polovině 30. let byl penzionován.
Konec života
Roku 1939 Šnejdárek odešel do Francie. Po obsazení Francie odešel do severní Afriky, kde i zemřel. Jeho ostatky byly v roce 1996 přeneseny z Casablanky do rodinného hrobu v Napajedlích.
V roce 1939 publikoval svou autobiografii nazvanou Co jsem prožil.[6] Ta byla vydána znovu v roce 1994 pod názvem Pochoduj, nebo zemři! a poté ještě jednou roku 2020 opět jako Co jsem prožil.
Památník legionářů na Těšínsku
V předvečer 28. října 2012 byl na vrcholu hory Polední nad Bystřicí vztyčen členy Československé obce legionářské Obelisk[p. 1] generálu Šnejdárkovi. Proti vztyčení tohoto obelisku ostře protestoval Josef Szymeczek, předseda Kongresu Poláků v České republice, který označil Šnejdárka za „symbol pokoření polského národa“. Třinecký archivář Stanisław Zahradnik při této příležitosti uvedl, že „Josef Šnejdárek „osvobozoval“ polské těšínské Slezsko za pomoci bajonetů českých legionářů, pronásledování místního obyvatelstva a dokonce vraždění“. Do sporu se zapojil i polský konzulát v Ostravě.[7]
V prosinci téhož roku neznámý vandal obelisk poničil. Josef Szymeczek přes svůj nesouhlas se vztyčením obelisku prohlásil jeho poničení za barbarství a srovnal jej s ničením polských nápisů vandaly v české části Těšínska.[8]
27. ledna 2013 byl obelisk slavnostně obnoven členy Klubu vojenské historie I. prapor Ostrava. Na obelisk byla osazena nová pamětní deska a byl očištěn od grafiti.[9][10]
Josef Šnejdárek v datech
- 2. dubna 1875 narozen v Napajedlech,
- ? – vyloučen z gymnázia,
- 1891 – ukončení gymnázia,
- 1891– dobrovolník v turecké armádě, bojuje proti Řekům,
- 24. leden 1899 – vstup do Cizinecké legie,
- 1905 – nabyl francouzské občanství,
- 1906 – nástup do pěchotní školy v Saint-Maixent École,
- 1907 – ukončení školy v hodnosti poručíka,[11]
- 17. listopad 1917 – instruktor České národní rady, Československé legie,
- 26. prosinec 1918 – velení 22. střeleckého pluku v Padově,
- 1919 – návrat do Československa,
- leden 1919 – inspektor pro severní Moravu a Slezsko,[11]
- 17. leden 1919 – vrchní velitel čs. vojsk na Těšínsku, povýšen do hodnosti podplukovníka,
- 23. únor 1919 – povýšen do hodnosti plukovníka,
- 31. květen 1919 – velitel 2. pěší divize,
- září 1919 – vojenský velitel Prahy,
- 15. květen 1920 – pokus o atentát na J. Šnejdárka,
- 19. listopad 1920 – propůjčení hodnosti generála 1. třídy,
- 29. prosinec 1920 – velitel 9. pěší divize Olomouc,
- prosinec 1924 – velitel 11. pěší divize Košice,
- 1926 – povýšen do hodnosti divizního generála,
- 1927 – formální výstup z francouzské armády a vstup do československé armády, přijetí československé státní příslušnosti,
- 30. 11. 1930 – jmenován armádním generálem a zemským vojenským velitelem na Slovensku,[11]
- 1932 – vydal rozkaz k opevnění Petržalky,
- 1. 7. 1935 – penzionován,[11]
- 1. června 1939 – odchod do exilu ve Francii,
- 13. května 1945 – zemřel v Casablance,
- 1996 – přeneseny ostatky J. Šnejdárka do rodných Napajedel,
- 11. listopadu 2008 – Kříž obrany státu in memoriam,[12]
Vyznamenání
![]() | Croix de guerre 1914-1918 s palmou |
Croix de guerre TOE | |
Koloniální medaile se sponami Alžír a Sahara | |
Pamětní marocká medaile | |
![]() | Tuniský řád Nichan Iftikhar, IV. třída |
![]() | Řád čestné legie, V. třídy – rytíř |
![]() | Francouzská medaile za zranění |
![]() | Československý válečný kříž 1914-1918 s lipovou ratolestí |
![]() | Řád čestné legie, IV. třídy – důstojník |
![]() | Československá medaile Vítězství |
![]() | Československá revoluční medaile |
![]() | Řád sv. Michala a sv. Jiří, III. třídy |
![]() | Řád italské koruny. III. třídy – komandér |
![]() | Řád svatého Sávy, II. třídy |
![]() | Řád rumunské hvězdy, I. třídy s meči |
![]() | Řád Ouissam Alaouite, II. třídy |
Verdunská pamětní medaile | |
![]() | Řád čestné legie, III. třídy – komandér |
![]() | Řád rumunské koruny, I. třídy s meči |
![]() | Kříž obrany státu, 2008, In memoriam[13] |
Odkazy
Poznámky
- ↑ Obelisk je součástí Památníku legionářů jehož součástí je Mohyla české státnosti, státní vlajka na stožáru a pamětní kameny. Památník je majetkem Československé obce legionářské.
Reference
- ↑ a b Matriky - ACTA PUBLICA. www.mza.cz [online]. [cit. 2024-04-23]. Dostupné online.
- ↑ KUTHAN, Pavel J.. Armádní generál Josef Šnejdárek: Jsem rváč a voják a miluji boj.. Legionářský směr, 2013-03-15, roč. 2, čís. 1/2013, s. 4–7.
- ↑ Ibidem
- ↑ Krvavý leden 1919: Sedmidenní válka s Polskem o hranice Československa - Seznam Médium. medium.seznam.cz [online]. 2024-01-21 [cit. 2024-01-21]. Dostupné online.
- ↑ GAWRECKI, Dan. Studie o Těšínsku 15. Politické a národnostní poměry v Těšínském Slezsku 1918-1938. Český Těšín: Muzeum Těšínska, 1999. S. 57.
- ↑ ŠNEJDÁREK, Josef. Co jsem prožil. Praha: Melantrich, 1939. 248 s. Dostupné online.
- ↑ PALATA, Luboš. Českého hrdinu mají Poláci za zločince. Jeho pomník rozbouřil Těšínsko. iDNES.cz [online]. 2012-12-20 [cit. 2024-04-23]. Dostupné online.
- ↑ Vandalové zničili pomník generála, který porazil Poláky - Novinové články - Zpravodajství - Město Bohumín. www.mesto-bohumin.cz [online]. [cit. 2024-04-23]. Dostupné online.
- ↑ MAJER, Petr. Generál Josef Šnejdárek opět na Těšínsku. 1. vyd. Praha: [s.n.], 2013. ISBN 978-80-260-5583-9. S. 35.
- ↑ PAMÁTNÍK LEGIONÁŘŮ ve Slezských Beskydech [online]. Dostupné online.
- ↑ a b c d BÍLEK, Jiří. ŠNEJDÁREK Josef. In: LÁNÍK, Jaroslav, a kol. Vojenské osobnosti československého odboje 1939-1945. Praha: Ministerstvo obrany České republiky-Agentura vojenských informací a služeb (AVIS), 2005. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-01-01. ISBN 80-7278-233-9. S. 287–288. Archivováno 1. 1. 2014 na Wayback Machine.
- ↑ Majer, Petr c.d., s. 56 – 59
- ↑ Majer, Petr c.d., s. 59
Literatura
- FIDLER, Jiří. Generálové legionáři. Brno: Books, 1999. 360 s. ISBN 80-7242-043-7.
- MAJER, Petr. Generál Josef Šnejdárek opět na Těšínsku. 1. vyd. Praha: [s.n.], 2013. ISBN 978-80-260-5583-9. S. 56 – 59.
- ŠNEJDÁREK, Josef. Co jsem prožil. Praha: Melantrich, 1939. 248 s. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Šnejdárek na Wikimedia Commons
Osoba Josef Šnejdárek ve Wikicitátech
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Šnejdárek
- Příloha Zvolenských novín věnovaná Josefu Šnejdárkovi (slovensky)
- Josef Šnejdárek: Co jsem prožil[nedostupný zdroj] (word)
- Českého hrdinu mají Poláci za zločince.
- Na počest generála (29.7.2013).
- Armádní generál Josef Šnejdárek & Těšínsko
- Šnejdárek, Josef na valka.cz
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Stužka: Československá revoluční medaile – Československo.
Autor: Shazz, Licence: CC BY-SA 3.0
Znak Československa - veliký s českým nápisem
Autor: Pavel Vavrys (*1947) - český malíř; Pavel Vavrys (*1947) - Czech painter, Licence: CC BY-SA 3.0
"Generál Josef Šnejdárek" - portrét z obrazového cyklu nazvaného "Česká paměť" (Cyklus věnovaný dramatickým dějinným událostem a osobnostem, které psaly historii samostatného státu Čechů a Slováků od jeho vzniku (1918) až po současnost (2018); Formát díla: malba na dřevě - kruhový "střelecký terč" o průměru 85 cm; Autor: akademický malíř Pavel Vavrys; rok: 2014.
Josef Šnejdárek pod Kalvárií v Banské Štiavnici v červnu 1919.
Ruban_de_la_Médaille_commémorative_de_la_bataille_de_Verdun
ribbon of the medal of commander of the Order of the Crown of Italy, during the Kingdom of Italy.
Autor: Babuna881, Licence: CC BY-SA 3.0
Obnovený pomník Armádního generála Šnejdárka na hoře Polední u Bystřice nad Olší
Ribbon bar: Legion Honour, Officer rank
(c) EHDI5YS at en.wikipedia, CC BY-SA 3.0
Ribbon bar of the French Croix de guerre 1914-1918 with palm.
Autor: Boroduntalk, Licence: CC BY 3.0
Ribbon bar: Insigne spécial des blessés de guerre militaires (avec 1 étoile). France, 1916-2016.
Autor: Portunes, Licence: CC BY 3.0
Ribbon bar of the Order of the Star of Romania
Autor: Orem (wiki-pl: Orem, commons: Orem), Licence: CC BY-SA 3.0
Ribbon bar: Legion Honour, Commander rank
Autor: Paris75000, Licence: CC BY-SA 3.0
Ruban_de_la_Croix_de_guerre_des_Théâtres_d'opérations_extérieures
Autor: User:Robert Prummel Derivative: Pdfpdf (talk) 07:59, 19 May 2012 (UTC), Licence: CC BY-SA 3.0
w:Order of the Crown (Romania) Ribbon_1881-1932 - 100x30px
UK Order of St Michael and St George ribbon bar.
Order of the Ouissam Alaouite - Grand Officer (1913-1956)
Autor: Paris75000, Licence: CC BY-SA 3.0
Ruban_de_la_Médaille_commémorative_du_Maroc_1909
Ribbon for the World War I Victory Medal awarded by the Allies:
- w:World War I Victory Medal (United States) awarded by the w:United States Department of Defense
- w:Victory Medal (United Kingdom) also called the Inter-Allied Victory Medal
- w:Médaille Interalliée 1914–1918 (France)
- w:Inter-Allied Victory Medal (Greece)
- w:Allied Victory Medal (Italy)
- etc.
Autor: Paris75000, Licence: CC BY-SA 3.0
Ruban de la Médaille d'Outre-Mer (France)
Josef Šnejdárek (* 2. dubna 1875 Napajedla – 13. května 1945 Casablanca) byl český armádní důstojník, účastník první světové války, sedmidenní války o Těšínsko a bojů na Slovensku proti Maďarské republice rad.
Autor: Portunes, Licence: CC BY 3.0
Ribbon bar of the Serbian Royal Order of Saint Sava
Autor: OhioGopnik, Licence: CC BY-SA 4.0
Czechoslovak Legion in France Flag
Stužka: Kříž obrany státu ministra obrany České republiky.
Results of a bomb attack on a house of Mr Mezera in Orlová during the dispute between Czechoslovakia and Poland over Teschen Silesia in 1918 - 1920.
Autor: Boroduntalk, Licence: CC BY 3.0
Ribbon bar: L'Ordre du Nicham Iftikar, Officier, Tunisia.
Stužka: Československý válečný kříž 1914-1918 a lipová ratolest.