Josef Boháč (sochař)
Josef Boháč | |
---|---|
![]() Bratři Josef (sochař) a Maxmilián (malíř) Boháčové ve zralém věku (40. léta) | |
Narození | 2. srpna 1890 Volyně ![]() |
Úmrtí | 7. prosince 1978 (ve věku 88 let) Volyně ![]() |
Povolání | sochař a výtvarník |
Příbuzní | Maxmilián Boháč a Alois Boháč (sourozenci) |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef Boháč (2. srpna 1890 Volyně [1] – 7. prosince 1978 Volyně) byl český sochař.
Život
Jeho otec Maxmilián Boháč byl malířským mistrem. Jeho umělecké vlohy byly patrné již od dětství. V letech 1896–1902 navštěvoval ve Volyni obecnou školu. Poté následovalo v letech 1902–1904 studium na zemské řemeslné škole ve Volyni. Následujících pět let se učil u otce malířskému řemeslu a vypomáhal v lomu a vápence. V letech 1909–1911 pokračoval ve studiu na Obecné měšťanské škole ve Strakonicích. V roce 1911 složil úspěšně zkoušku na Uměleckoprůmyslovou školu v Praze. Studoval zde obor ornamentálního modelování u prof. Otakara Španiela. V roce 1917 nastoupil na pražskou malířskou akademii, kde studoval na speciálce prof. Otakara Španiela medailérství. Během studia ještě navštěvoval hodiny sochařů Ludvíka Wurzela, Ladislava Šalouna a Vojtěcha Suchardy. V roce 1920 získal Josef Boháč ročníkovou cenu akademie výtvarných umění a v roce 1922 obdržel tuto cenu podruhé. V roce 1923 zakončil studium absolutoriem a zúčastnil se soutěže na Hlávkovo stipendium sochou „Mimojdoucí“. Tato socha byla neprávem považována porotou za odlitek živého člověka. Po absolvování akademie pracoval s bratrem Maxmiliánem na restaurátorských zakázkách a věnoval se vlastní tvorbě. V létě 1927 pracoval v Bělehradě v sochařské dílně na velkých figurách a figurativních prvcích do architektury. Josef Boháč suverénně ovládal sochařské řemeslo i plastickou anatomii lidského těla. Vytvořil nespočet sochařských podobizen, např. portrét prof. Františka Lexy, bustu dr. Karla Gutha, portréty Jana Kubelíka, herce Pavla Ludikara, skladatele Karla Weise a mnoha dalších. Tvořil i díla figurální, jako např. postavy z "Antického cyklu" (1924–1932), "Pomník pracujícímu lidu" (1930–1931) a "Pomník mrtvých" (1932). V roce 1935 vystavoval svá díla společně se svými bratry na Slovanském ostrově v Praze. Za druhé světové války pracoval s bratrem Maxmiliánem v proboštském velkostatku ve Volyni. V roce 1954 se zúčastnil soutěže na pomník Klementa Gottwalda. V roce 1960 vytvořil pamětní desku básníka Jaroslava Hůlky[2] pro městský úřad ve Volyni. Sochař zemřel v úplném zapomnění 7. prosince 1978 ve Volyni. Pohřben je v rodinném hrobě na hřbitově „Malsička“ ve Volyni.
Odkazy
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Boháč na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Boháč (sochař)
- Josef Boháč v informačním systému abART
- Městské muzeum a galerie Vodňany, Bratři Boháčové
- Informační portál, věnovaný modernímu a současnému sochařství v České republice, Josef Boháč (1890-1978)
- Městské muzeum ve Volyni, Josef Boháč – hlídač mraků[nedostupný zdroj]
Média použitá na této stránce
Autor: Dragovit (of the collage), Licence: CC BY-SA 4.0
Both national flags of Austro-Hungary, the collage of flags of the Cisleithania (Habsburg Monarchy) and the Transleithania (Kingdom of Hungary)
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Josef Boháč (1890-1978), český sochař