Josef Kuchař (básník)
Josef Kuchař | |
---|---|
![]() | |
Rodné jméno | Josef Morawec |
Narození | 14. listopadu 1847 Chábory ![]() |
Úmrtí | 26. května 1926 (ve věku 78 let) Praha ![]() |
Národnost | česká |
Povolání | úředník |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef Kuchař (14. listopadu 1847 Chábory u Dobrušky[1] – 26. května 1926 Praha) byl český básník, člen družiny ruchovců. Psal především idylické veršované povídky a lyriku v prosté, nepříliš bohaté formě.
Život
Narodil se 14. listopadu 1847 v Cháborech u Dobrušky Kateřině Morawcové. Po svatbě Kateřiny s Josefem Kuchařem 21. dubna 1856 bylo jeho příjmení změněno na Kuchař.[1]
V mládí se přidal ke skupině ruchovců kolem J. V. Sládka a aktivně přispíval do almanachů a časopisů. Spolupracoval s časopisem Český student. V té době vydal také svou první básnickou sbírku, Básně Josefa Kuchaře (1869).[2]
V 70. letech redigoval jičínský časopis Krakonoš.[2] Později získal trvalé zaměstnání jako úředník banky Slavie.[3] Dále literárně tvořil; psal idylické veršované povídky a plachou lyriku a vydával je v drobných knížkách.[2]
Během první světové války mu zemřel syn Břetislav. Jeho památce věnoval Kuchař sbírku Do věčnosti (1924).[2]
Ačkoli byl v mládí považován za slibného básníka a aktivního představitele své generace, ke konci života byl již téměř zapomenutý. (Pravděpodobnou příčinou bylo napsání oslavné "Hymny" do jubilejního císařského památníku "Viribus unitis".[4]) V létě 1925 jej v kině Passage ranila mrtvice. Následující měsíce věnoval psaní literárních vzpomínek[2] (např. povídka V Medlíku nad Dunajem, otištěná v Národní politice).[5]
Nebyl příliš plodným autorem. Jeho sbírky básní byly útlé a vydávané s několikaletými odstupy. Kuchařova poezie je prostá, jeho výrazové prostředky omezené. Na druhou stranu mají jeho básně půvab intimity a jsou opravdově procítěné.[2]
Dílo[4]
Básně
- Básně Josefa Kuchaře – Hradec Králové: vlastním nákladem, 1869
- Chýžka – Praha: v. n. 1881
- Ze zašlých a nových dob – Praha: v. n., 1885
- Cestou životem – Praha: v. n., 1891
- Za soumraku – Praha: Vilém Doubrava, 1911
- Hlubiny a obzory: znělky a jiné básně – Praha: V. Doubrava, 1914
- Pohádka dávno uprchlého jara: báseň lyricko-epická a jiné verše – Praha: Borský a Šulc, 1923
- Do věčnosti: cyklus básní za synem Břetislavem – Praha: Borský a Šulc, 1924
Próza
- Národní píseň: vesnická povídka – Praha: Jan Otto, 1894
- Pašerova Anežka: povídka z hor – Praha: V. Doubrava, 1896
Hudebniny
- [Mužské sbory] [rukopis] – Karel Bendl [Růžinko má dřímej, Můj růženec, Za památku]. 1872
- Ty, mrtvé srdce dřímej [rukopis]; Přinesli jaro na křídlech – K. Bendl; [J. Kuchař text]. 1872
- Vlasti má! – Miloslav Javorník; Nikdy zpět! – Josef Kuchař; Lásky kouzlo – Břetislav Doubravský — Alois Rublič. Praha: Fr. A. Urbánek
- Mrtvé srdce [rukopis]; Babí léto: dva sbory pro čtvero hlasů smíšených – František Jilek; [text J. Kuchař; Vítěslav Hálek]
- Písně pro mandolinu [rukopis] – upravil Alois Fišer; ... Melodie – Jan Malát; text J. Kuchař; ... 1924
Reference
- ↑ a b SOA Zámrsk, Matrika narozených 1840-1857 v Cháborech u Dobrušky, sign.26-4, ukn.1486, str.226. Dostupné online
- ↑ a b c d e f Jméno Josefa Kuchaře…. Národní listy. 1926-05-28, roč. 66, čís. 145, s. 9. Dostupné online [cit. 2011-08-01].
- ↑ Josef Kuchař. Národní listy. 1926-05-27, roč. 66, čís. 144, s. 9. Dostupné online [cit. 2011-08-01].
- ↑ a b KUNC, Jaroslav. Slovník soudobých českých spisovatelů. Krásné písemnictví v letech 1918–1945. Praha: Orbis, 1945. 1018 s. S. 441.
- ↑ KUCHAŘ, Josef. V Medlíku nad Dunajem. Národní politika. 1926-01-10, roč. 44, čís. 10, s. 1. Dostupné online [cit. 2011-08-01].
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Kuchař na Wikimedia Commons
Autor Josef Kuchař ve Wikizdrojích
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Josef Kuchař (básník)
- Josef Kuchař v Lexikonu české literatury Ústavu pro českou literaturu AV ČR
Média použitá na této stránce
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/FIAV_100000.svg/23px-FIAV_100000.svg.png)
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/FIAV_000100.svg/23px-FIAV_000100.svg.png)
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/FIAV_110000.svg/23px-FIAV_110000.svg.png)
![↑](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/FIAV_100000.svg/23px-FIAV_100000.svg.png)
House colours of the House of Habsburg
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Portrét – Josef Kuchař (1847-1926), Český básník.