Julie Halardová-Decugisová
Julie Halardová-Decugisová | |
---|---|
Stát | ![]() |
Datum narození | 10. září 1970 (53 let) |
Místo narození | Versailles, Francie |
Bydliště | Pully, Švýcarsko |
Výška | 173 cm |
Hmotnost | 56 kg |
Profesionál od | 1986 |
Ukončení kariéry | 2000 |
Držení rakety | pravou rukou; bekhend obouruč |
Výdělek | 3 096 734 USD |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 386–233 |
Tituly | 12 WTA, 2 ITF |
Nejvyšší umístění | 7. místo (21. února 2000) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | čtvrtfinále (1993, 2000) |
French Open | čtvrtfinále (1994) |
Wimbledon | 4. kolo (1992) |
US Open | 4. kolo (1999) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Turnaj mistryň | čtvrtfinále (1994) |
Olympijské hry | 3. kolo (2000) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 253–156 |
Tituly | 15 WTA, 2 ITF |
Nejvyšší umístění | 1. místo (11. září 2000) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | čtvrtfinále (2000) |
French Open | semifinále (1994, 2000) |
Wimbledon | finále (2000) |
US Open | vítězka (2000) |
Velké turnaje ve čtyřhře | |
Turnaj mistryň | 1. kolo (1994, 1995, 2000) |
Olympijské hry | čtvrtfinále (2000) |
Smíšená čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | čtvrtfinále (1996) |
French Open | 2. kolo (1995) |
Wimbledon | 2. kolo (2000) |
US Open | 1. kolo (1999, 2000) |
Týmové soutěže | |
Fed Cup | semifinále (1993, 1994, 1995, 1996, 1998) |
Hopman Cup | semifinále (1995) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne 18. května 2014 Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Julie Halardová-Decugisová (* 10. září 1970 Versailles) je bývalá francouzská profesionální tenistka a světová jednička v ženské čtyřhře, když na čele světové klasifikace v roce 2000 strávila čtrnáct týdnů.[1] Ve své kariéře vyhrála na okruhu WTA Tour dvanáct singlových a patnáct deblových turnajů. V rámci okruhu ITF získala dva tituly ve dvouhře a dva ve čtyřhře.
Na žebříčku WTA byla ve dvouhře nejvýše klasifikována v únoru 2000 na 7. místě a ve čtyřhře pak v září téhož roku na 1. místě jako první Francouzka v otevřené éře tenisu. Od roku 1989 ji trénoval Arnaud Decugis.
Na nejvyšší grandslamové úrovni si připsala titul v ženské čtyřhře US Open 2000, když spolu s Japonkou Ai Sugijamovou ve finále porazily zimbabwsko-ruskou dvojici Cara Blacková a Jelena Lichovcevová poměrem 6–0, 1–6 a 6–1. Stejný rok odešly jako poražené finalistky ze wimbledonské čtyřhry po porážce od sester Sereny a Venus Williamsových 3–6 a 2–6.
Týmové soutěže
Ve francouzském fedcupovém týmu debutovala v roce 1990 utkáním Světové skupiny proti Tchaj-wanu, v němž vyhrála dvouhru nad Su-lin Laiovou a dopomohla k francouzské výhře 3:0 na zápasy. Pětkrát – v letech 1993, 1994, 1995, 1996 a 1998, byla členkou družstva, které se probojovalo do semifinále Fed Cupu. V soutěži nastoupila k devatenácti mezistátním utkáním s bilancí 13–10 ve dvouhře a 9–3 ve čtyřhře.
Francii reprezentovala na barcelonských Hrách XXV. olympiády, kde v ženské dvouhře v roli patnácté nasazené překvapivě prohrála ve druhém kole s nizozemskou kvalifikantkou Nicolou Munsovou-Jagermanovou po dvou nezvládnutých tiebreacích. O osm let později se zúčastnila také Letních olympijských her 2000 v Sydney, kde z pozice náhradnice došla v singlové soutěži do třetího kola, kde ji zastavila rakouská turnajová dvanáctka Barbara Schettová. V ženské čtyřhře vytvořila favorizovaný, první nasazený pár, s Amélií Mauresmovou. Na turnaji hrála jako úřadující deblová světová jednička. Ve čtvrtfinále však Francouzky skončily na raketách pozdějších olympijských vítězek Sereny a Venus Williamsových.
Zemi galského kohouta také dvakrát zastupovala na Hopmanově poháru s celkovou bilancí utkání 2–3 ve dvouhře a 3–1 ve smíšené čtyřhře. Poprvé se účastnila po boku Henriho Leconta v roce 1992, kde po výhře nad Švédskem odešli poraženi ve čtvrtfinále s Německem 1:2. Podruhé přijela do Perthu na Hopman Cup 1995 v páru s Jeanem-Philippem Fleurianem. Tým postoupil po vyřazení Nizozemska a Španělska do semifinále, kde byli nad jeho síly opět němečtí reprezentanti poměrem 1:2 na zápasy.
Tenisová kariéra
V juniorském tenisu vyhrála dvouhru na French Open 1988, když zdolala Američanku Andreu Farleyovou, 6–2, 4–6 a 7–5. Z boje o titul ve Wimbledonu 1987 pak odešla jako poražená finalistka poté, co ji zastavila sovětská reprezentantka Nataša Zverevová.
Do profesionálního tenisu vstoupila v červnu 1987. Triumfem na travnatém rosmalenském turnaji 1998 se stala dvacátou tenistkou otevřené éry, která vyhrála singlové tituly na všech površích. „Double“ – vítězství ve dvouhře i čtyřhře, dosáhla na thajském Pattaya Women's Open 1998. Mezi elitní světovou desítku žebříčku WTA pronikla poprvé v srpnovém vydání 1999, a to jako pátá Francouzka v historii po Françoise Dürrové, Mary Pierceové, Nathalie Tauziatové a Sandrine Testudové. Během sezóny 1999 získala dva vavříny, a to na aucklandském ASB Classic a na travnatém DFS Classic v Birminghamu. Od 15. listopadu do 9. ledna 2000 byla s krajankami Nathalií Tauziatovou, Amélií Mauresmovou a Mary Pierceovou součástí elitní světové desítky, což znamenalo první účast čtyř francouzských hráček v Top 10 současně.
2000
S profesionální kariérou se rozloučila v sezóně 2000. Podruhé v kariéře se probojovala do čtvrtfinále Australian Open, kde z pozice deváté nasazené uhrála na pozdější vítězku Lindsay Davenportou jen tři gamy. Bodový zisk ji v únoru vynesl na kariérní maximum, když figurovala na 7. příčce světové klasifikace. V červnu získala druhou trofej z události Tier II na travnatém International Women's Open v Eastbourne. Na wimbledonském pažitu pak se Sugijamovou prošly do finále čtyřhry žen, v níž nestačily na sestry Williamsovy.
V den 30. narozenin vybojovala svůj jediný profesionální grandslamový titul, když po boku Japonky Ai Sugijamové opanovaly US Open 2000. Jednalo se o její poslední grandslam v kariéře. Devět dalších vyhraných turnajů ze čtyřhry v sezóně 2000 (pět se Sugijamovou), a čtvrtfinálové účasti na Australian Open a French Open, znamenaly, že se po newyorském majoru 11. září stala novou deblovou světovou jedničkou – první Francouzkou v otevřené éře.
Na obou říjnových turnajích konaných v Tokiu se probojovala do svých závěrečných finále kariéry. V prvním z nich na Tokyo Princess Cupu podlehla favorizované Sereně Williamsové. Navazující týden porazila na Japan Open Tennis Championships americkou obhájkyni titulu Amy Frazierovou, když dokázala odvrátit tři mečboly. Na této události získala druhý „double“ poté, co se Ai Sugijamovou triumfovaly i ve čtyřhře.
Turnaj mistryň
Ve dvouhře odehrála čtyři a ve čtyřhře tři ročníky Turnaje mistryň.
V singlové soutěži ji v roce 1991 na úvod deklasovala nejvýše nasazená Jugoslávka Monika Selešová 6–0 a 6–1. Roku 1994 v prvním kole překvapivě porazila turnajovou dvojku Arantxu Sánchezovou Vicariovou až v tiebreaku rozhodující sady, aby poté nenašla recept na Gabrielu Sabatiniovou. Potřetí se kvalifikovala jako osmá nasazená na ročník 1999, kde ji však v úvodním duelu hladce zastavila Němka Anke Huberová po setech 1–6 a 2–6. Roku 2000 pak v prvním kole skončila na raketě Švýcarky Martiny Hingisové.
Deblovou soutěž si poprvé zahrála s krajankou Nathalií Tauziatovou v roce 1994, kde prohrály s americkým párem Patty Fendicková a Meredith Mcgrathová. Se stejnou spoluhráčkou nestačily v roce 1995 na argentinsko-nizozemskou dvojici Gabriela Sabatini a Brenda Schultzová. V roli turnajových jedniček pak po boku Ai Sugiajomové přijížděly na šampionát v ročníku 2000, kde je však v prvním kole vyřadil belgický pár Els Callensová a Dominique Van Roostová. Ve čtyřhře nevyhrála na této události žáfné utkání.
Soukromý život
Narodila se roku 1970 ve Versailles do rodiny lékaře Jacquese a hospodyně Nicole Halardových. Má dva starší bratry. Tenis začala hrát v sedmi letech.[1] V první fázi profesionální kariéry žila v La Baule odkud se později přestěhovala do švýcarského Pully.
Za osobního trenéra Arnauda Decugise se vdala 22. září 1995.[1] Od sňatku používá dvojité příjmení Halard-Decugis. Manžel je vzdáleným příbuzným, prasynovcem, osminásobného šampióna French Open Maxe Decugise.[1] Do manželství se narodila dcera Camille (nar. 10. února 2002) a druhý potomek přišel na svět v červenci 2003.
V době několikaměsíčního zranění se věnovala především malbě.[1] Stala se také iniciátorkou jmenování Yannicka Noaha do funkce nehrajícího kapitána francouzského fedcupového týmu. Na této pozici působil v letech 1997 a 1998. Po skončení kariéry komentovala televizní tenisové přenose.
Finálové účasti na Grand Slamu
Ženská čtyřhra: 2 (1–1)
Stav | Rok | Turnaj | Povrch | Spoluhráčka | Soupeřky ve finále | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 2000 | US Open | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–0, 1–6, 6–1 |
Finalistka | 2000 | Wimbledon | tráva | ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–2 |
Finálové účasti na turnajích WTA Tour
Legenda | |
---|---|
Grand Slam (1–1 Č) | |
WTA Tour Championships (0) | |
Tier I / Premier Mandatory & Premier 5 (0–1 D; 2–2 Č) | |
Tier II / Premier (2–3 D; 6–4 Č) | |
Tier III, IV & V / International (10–5 D; 6–3 Č) |
Dvouhra: 21 (12–9)
Vítězka
Č. | Datum | Turnaj | Povrch | Finalistka | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|
1. | 21. října 1991 | San Juan, Portoriko | tvrdý | ![]() | 7–5, 7–5 |
2. | 27. dubna 1992 | Taranto, Itálie | antuka | ![]() | 6–0, 7–5 |
3. | 25. dubna 1994 | Taranto, Itálie | antuka | ![]() | 6–2, 6–3 |
4. | 8. května 1995 | Praha, Česko | antuka | ![]() | 6–4, 6–4 |
5. | 8. ledna 1996 | Hobart, Austrálie | tvrdý | ![]() | 6–1, 6–2 |
6. | 12. února 1996 | Paříž, Francie | koberec (h) | ![]() | 7–5, 7–64 |
7. | 15. června 1996 | Rosmalen, Nizozemsko | tráva | ![]() | 6–3, 6–4 |
8. | 16. listopadu 1998 | Pattaya, Thajsko | tvrdý | ![]() | 6–1, 6–2 |
9. | 4. ledna 1999 | Auckland, Nový Zéland | tvrdý | ![]() | 6–4, 6–1 |
10. | 7. června 1999 | Birmingham, Spojené království | tráva | ![]() | 6–2, 3–6, 6–4 |
11. | 19. června 2000 | Eastbourne, Spojené království | tráva | ![]() | 7–64, 6–4 |
12. | 9. října 2000 | Tokio, Japonsko | tvrdý | ![]() | 5–7, 7–5, 6–4 |
Finalistka
Č. | Datum | Turnaj | Povrch | Vítězka | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|
1. | 5. října 1987 | Athény, Řecko | antuka | ![]() | 6–0, 6–1 |
2. | 5. srpna 1991 | Albuquerque, Spojené státy | tvrdý | ![]() | 6–0, 6–2 |
3. | 14. února 1994 | Paříž, Francie | koberec (h) | ![]() | 7–5, 6–3 |
4. | 26. února 1996 | Linec, Rakousko | koberec (h) | ![]() | 6–2, 6–4 |
5. | 18. května 1998 | Štrasburk, Francie | antuka | ![]() | 7–65, 6–3 |
6. | 26. dubna 1999 | Bol, Chorvatsko | antuka | ![]() | 6–2, 6–0 |
7. | 10. května 1999 | Berlín, Německo | antuka | ![]() | 6–0, 6–1 |
8. | 9. srpna 1999 | Los Angeles, Spojené státy | tvrdý | ![]() | 6–1, 6–4 |
9. | 2. října 2000 | Tokio, Japonsko | tvrdý | ![]() | 7–5, 6–1 |
Čtyřhra: 25 (15–10)
Vítězka
Č. | Datum | Turnaj | Povrch | Spoluhráčka | Finalistky | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
1. | 8. srpna 1994 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 0–6, 6–1 |
2. | 19. září 1994 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 0–6, 6–1 |
3. | 1. ledna 1996 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–0, 6–1 |
4. | 8. června 1998 | ![]() | tráva | ![]() | ![]() ![]() | 2–6, 6–4, 6–4 |
5. | 16. listopadu 1998 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 3–6, 6–2, 6–2 |
6. | 3. ledna 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–0 |
7. | 10. ledna 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–0, 6–3 |
8. | 7. února 2000 | ![]() | koberec (h) | ![]() | ![]() ![]() | 3–6, 6–3, 6–4 |
9. | 20. března 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 4–6, 7–5, 6–4 |
10. | 1. května 2000 | ![]() | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 6–2 |
11. | 21. srpna 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 5–7, 6–2 |
12. | 28. srpna 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–0, 1–6, 6–1 |
13. | 2. října 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–0, 6–2 |
14. | 9. října 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 6–2 |
15. | 23. října 2000 | ![]() | koberec (h) | ![]() | ![]() ![]() | 4–6, 6–4, 7–65 |
Finalistka
Č. | Datum | Turnaj | Povrch | Spoluhráčka | Vítězky | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
1. | 16- září 1991 | ![]() | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–4 |
2. | 18. dubna 1994 | ![]() | antuka | ![]() | ![]() ![]() | 6–2, 6–4 |
3. | 12. února 1996 | ![]() | koberec (h) | ![]() | ![]() ![]() | 6–4, 6–3 |
4. | 4. března 1996 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 6–4 |
5. | 15. září 1997 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–1, 6–0 |
6. | 5. ledna 1998 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 7–61, 6–4 |
7. | 12. ledna 1998 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 7–66, 6–3 |
8. | 18. října 1999 | ![]() | koberec (h) | ![]() | ![]() ![]() | 6–0, 6–1 |
9. | 26. června 2000 | ![]() | tráva | ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 6–2 |
10. | 14. srpna 2000 | ![]() | tvrdý | ![]() | ![]() ![]() | 6–3, 3–6, 6–4 |
Finále na juniorce Grand Slamu
Dvouhra juniorek: 2 (1–1)
Stav | Rok | Turnaj | Povrch | Soupeřka ve finále | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1988 | French Open | antuka | ![]() | 6–2, 4–6, 7–5 |
Finalistka | 1987 | Wimbledon | tráva | ![]() | 4–6, 4–6 |
Chronologie výsledků na Grand Slamu
Čtyřhra
Turnaj | 1987 | 1988 | 1989 | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | SR | V–P |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Australian Open | A | 1R | 2R | 2R | A | 1R | 1R | 1R | 2R | 3R | A | A | 3R | QF | 0 / 10 | 10–10 |
French Open | A | 1R | 2R | 1R | 3R | 2R | 1R | SF | QF | 3R | A | 2R | 1R | SF | 0 / 12 | 18–12 |
Wimbledon | A | A | A | A | 1R | 1R | 2R | 3R | 3R | A | A | QF | 2R | F | 0 / 8 | 14–8 |
US Open | A | A | A | A | 1R | 1R | 1R | 1R | QF | A | A | 3R | 3R | Vítěz | 1 / 8 | 13–7 |
celkem výhry–prohry | 0–0 | 0–2 | 2–2 | 1–2 | 2–3 | 1–4 | 1–4 | 6–4 | 9–4 | 4–2 | 0–0 | 6–4 | 5–4 | 18–3 | 1 / 38 | 55–37 |
Legenda | |||
---|---|---|---|
SR | poměr vyhraných turnajů ku všem odehraným | W–L V–P | výhry–prohry |
NH | daný rok se turnaj nekonal | A | turnaje se hráč nezúčastnil |
1Q / LQ | prohra v (kole) kvalifikace | 1k / 1R | prohra v daném kole turnaje |
QF / ČF | prohra ve čtvrtfinále | SF | prohra v semifinále |
F | prohra ve finále | Vítěz | vítězství v turnaji |
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Julie Halard-Decugis na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
- Julie Halardová-Decugisová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky)
- Julie Halardová-Decugisová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Julie Halardová-Decugisová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky)
Předchůdce | Julie Halardová-Decugisová | Nástupce |
---|---|---|
Stubbs a Raymond Ai Sugijamová | Světová jednička ve čtyřhře 11. 9. 2000 – 22. 10. 2000 30. 10. 2000 – 24. 12. 2000 | Ai Sugijamová Ai Sugijamová |
Média použitá na této stránce
Flag of South Africa, used between 1928 and 1982. It is identical to the 1982 to 1994 version except that the shade of blue is darker. It is also known as the "Oranje-Blanje-Blou".
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
This is the national flag of Belgium, according to the Official Guide to Belgian Protocol. It has a 13:15 aspect ratio, though it is rarely seen in this ratio.
Its colours are defined as Pantone black, Pantone yellow 115, and Pantone red 032; also given as CMYK 0,0,0,100; 0,8.5,79,0; and 0,94,87,0.Flag of Canada introduced in 1965, using Pantone colors. This design replaced the Canadian Red Ensign design.
Flag of Australia, when congruence with this colour chart is required (i.e. when a "less bright" version is needed).
See Flag of Australia.svg for main file information.The national flag of Kingdom of Thailand since September 2017; there are total of 3 colours:
- Red represents the blood spilt to protect Thailand’s independence and often more simply described as representing the nation.
- White represents the religion of Buddhism, the predominant religion of the nation
- Blue represents the monarchy of the nation, which is recognised as the centre of Thai hearts.