Karađorđevićové
Dynastie Karađorđevićů | |
---|---|
![]() | |
Země | Srbsko, Jugoslávie |
Tituly | jugoslávský král srbský král srbský kníže |
Zakladatel | Karađorđe Petrović |
Rok založení | 1804 |
Konec vlády | 1946 |
Poslední vládce | Petr II. Karađorđević |
Současná hlava | Alexandr II. Karađorđević |
Větve rodu | Karađorđević (hlavní linie) Karageorgevich (vymřela roku 1920) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Dynastie Karađorđevićů (srbsky Карађорђевићи, Karađorđevići, někdy Karadjordjevićové) nebo jen Karađorđevićové byla vládnoucí dynastií v Srbsku v letech 1806–1813, 1842–1858 a 1903–1918 a později v letech 1918–1941 v Království Srbů, Chorvatů a Slovinců resp. Království Jugoslávie. Za zakladatele dynastie je považován Karađorđe Petrović vůdce prvního srbského povstání proti Osmanské říši, který zemřel roku 1817. Po jeho smrti se dostala k moci v Srbsku dynastie Obrenović a od této doby vedla dynastie Karadjordjevićů krvavý boj o vládu s dynastií Obrenovićů. Až roku 1903 po vyvraždění královské rodiny se stali (opět vládci) králi Srbska. Dynastie trůn oficiálně ztratila roku 1946, když se komunistická strana dostala v Jugoslávii k moci, ale již od roku 1941 byla v exilu kvůli nacistické okupaci. Král Petr II. nikdy neabdikoval.[1][2]
Současnou hlavou dynastie je korunní princ Alexandr, syn krále Petra II.
Dynastie měla starší, ale nevládnoucí větev, která vymřela v roce 1920, když zemřel princ Alexis Karageorgevich.
Počátky dynastie
Po celou dobu turecké nadvlády, která trvala od roku 1389, kdy proběhla nešťastná bitva na Kosově poli, přecházela mezi Srby legenda, že po čtyři sta letech přijde ten, kdo Turky vyžene. Byla to srbská legenda, ale jak se chýlila doba, Turky zneklidňovala stále více. Zřejmě cítili, jak pod jejím vlivem sílí odpor Srbů. A tak dokonce Srbům zabíjeli novorozené chlapce. Zakladatel dynastie Karađorđe se proto podle legendy narodil potajmu v dutém stromě a tím ho matka zachránila před jistou smrtí.[zdroj?] Přesné datum není známo, odvozuje se od toho, že se při narození tohoto muže zjevilo na obloze velké světlo. I proto ho později mnoho lidí považovalo za vyvoleného.[3]
První srbské povstání
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/MilosObrenovic_1848.jpg/170px-MilosObrenovic_1848.jpg)
Počátkem 19. století v Srbsku došlo k dvěma významným povstáním proti Osmanské nadvládě. První vypuklo v roce 1804 jako následek dlouhodobých nepokojů, které vyvolávalo kruté prosazování slábnoucí turecké moci na svých balkánských teritoriích. Vůdcem povstání se stal obchodník s dobytkem a bojovník Đorđe Petrović (1762–1817), který byl Turky nazýván Kara Đorđe (Černý Jiří) a stal se zakladatelem vládnoucí dynastie Karađorđevićů. Jeho povstalecké oddíly se z několika set mužů rozrostly na tisíce a porážely turecké řadové jednotky, které se stále více omezovaly pouze na udržení městských pevností a po řadě bojů vytvořil na území bývalého bělehradského pašalíku vládu,[zdroj?] nezávislou na sultánovi. Turci se dál snažili Karađorđa buď zabít, nebo alespoň podplatit a nabízeli mu poklady. Úspěchy povstání však zmařily výsledky bukurešťského míru a Karađorđe v roce 1813 uprchl do Rakouska.[4]
Zrada Miloše Obrenoviće
V Rakousku se ale roku 1817 nechal se přesvědčit, že je třeba potajmu se vrátit do Srbska a připravit a posílit rodící se další povstání společně s knížetem Milošem Obrenovićem. Ten však byl mezitím Turky za svoji účast v protitureckém hnutí omilostněn a také měl jiný plán na osvobození Srbska, který spočíval ve smírnějším postupu proti Turecku. Charismatický a v národě oblíbený vojevůdce Karađorđe Petrović však do těchto záměrů nezapadal a velmi se příčil Istanbulu. Sultán přikázal knížeti Milošovi Obrenovićovi, aby Karađorđeho zabil, ten ho ale nemohl a nedokázal zabít a tak úkol svěřil Nikolovi Novakovićovi. Ten úkol vykonal a dne 13. července 1817 Karaďordeho zabil. Společně s kumpány mu usekl hlavu a tu na znamení loajality Miloš Obrenović poslal do Istanbulu (nikdy se už do Srbska nevrátila).[5]
Nikola Novaković, který vlastní rukou usekl Karađorđovi hlavu, se později utopil a jeho rod se v Srbsku považuje dodnes za prokletý. Miloš Obrenović sice vládl nějaký čas Srbsku, ale syna mu zabili v puči sami Srbové. Ti se dodnes jako národ stydí za to, že utlačovatelům, Turkům, Srb vydal Srba.
Podruhé na trůně
Potom co v roce 1815 vypuklo druhé srbské povstání, které svým rozsahem a úspěšnosti nezaostávalo za povstání prvním, vedené Milošem Obrenovićem vedly srbské vítězné akce k mírovému jednání s Turky. Obrenović dosáhl svého uznání dědičným srbským knížetem ze strany Turků.
Již následující rok však vypuklo další povstání, tentokrát úspěšnější. Bylo vedené jedním z vojenských velitelů prvního povstání Milošem Obrenovićem, které tentokrát definitivně vymanilo zemi z osmanského područí. Srbsko bylo vyhlášeno autonomním knížectvím[5] v rámci Osmanské říše, jejíž moc však byla silně omezena. I přesto se ale jednalo o velkou vzpruhu pro srbský národ. Osmané si pouze zachovali právo na nevelký roční poplatek a kontrolu nad 6 městy a 2 pevnostmi. Miloš Obrenović byl nucen abdikovat v roce 1839 a po krátké vládě jeho syna Michala Obrenoviće byl k moci povolán syn zakladatele srbského státu Alexandr Karađorđević. Roku 1858 se však role vyměnily a Obrenovićové se vrátili na trůn. Téměř 80letý Miloš Obrenović zemřel roku 1860, jeho syn Mihailo při své druhé vládě roku 1867 dosáhl úplné nezávislosti na Turecku a rozšíření území Srbska směrem na jih.
Potřetí na trůně
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/KrunaKaradjordjevica.jpg/220px-KrunaKaradjordjevica.jpg)
V roce 1889 je však nucen abdikovat. Po něm nastupuje jeho syn Alexandr I. Obrenović. Počátek jeho vlády doprovázely jeho nápady vládnout autoritativně a také sňatek s prostou vdovou, kterou byla Draga Mašínová. Krále v té době zaměstnávaly politické problémy v zemi.
Jelikož manželka prince Mirka byla vnučkou Alexaxdra Konstantinoviće a jeho ženy, srbské královny Anky Obrenovićové, bylo ustanoveno srbskou vládou, že se Mirko stane srbským korunním princem, protože manželství Alexandra Obrenoviće a jeho ženy Dragy bylo bezdětné.
Z obecného hnutí odporu se zformovala organizovaná skupina, která naplánovala atentát na panovnický pár. V roce 1903 byla tedy v Srbsku krvavým pučem sesazena a vyvražděna nepopulární královská dynastie Obrenovićů v čele s králem jímž byl Alexandr I. Obrenović, upřednostňujících prorakouskou politiku a k moci se dostal rod Karađorđevićů, který zaujímal protirakouské pozice. Karađorđevićové měli zřejmě zásluhu na vyvraždění Obrenovićů, který provedla organizace Černá ruka.
Po atentátu na Alexandra a Dragu ztratil Mirko šanci pro nástup na srbský trůn, ovšem v roce 1911 se stal členem společnosti Černá ruka, která usilovala o sjednocení[zdroj?] Srbů na Balkáne, ale i předtím zabila srbského krále Alexandra I. a jeho ženu Dragu.
Dynastie Obrenovićů však skončila neslavně.[zdroj?] Po Milanovi II., který prohlásil Srbsko královstvím, nastoupil na trůn Alexandr II. Jeho vládu poznamenaly skandály kolem královny Dragy[zdroj?], rozené Lunjevica, vdovy po ing. Mašínovi, a královská rodina byla nakonec vzbouřenci roku 1903 vyvražděna. Následně se již potřetí na trůn vrátili Karađorđevićové[5], reprezentováni nyní králem Petrem I. Ten žil téměř celý život po vyhnání svého otce Alexandra ve francouzském exilu, získal vysoké hodnosti ve francouzské armádě, zúčastnil se bosenského povstání a byl ženat s dcerou černohorského knížete Nikoly Zorkou. Za jeho panování Srbsko zažívalo velký hospodářský a kulturní rozkvět. I přesto ale zemi tížily mnohé spory, hlavně s Bulharskem, se kterým Srbsko svedlo válku v polovině 80. let 19. století. Nová generace politiků, umělců a společnost vůbec se zaměřila na Anglii a Francii a odpoutala se od Německa a Rakouska.[4]
Mužští potomci Karađorđea
Níže uvedený seznam zahrnuje mužské členy dynastie Karađorđevićů.[6] Tučné označuje současnou hlavu dynastie. Číslo v závorce označuje pořadí linii následnictví trůnu k dubnu 2022.[7] Pořadí v linii následnictví není oficiální.
Velký kníže Karađorđe (1768–1817)
- Alexis (1801–1830)
- Jiří (1827–1884)
- Princ Alexis (1859–1920)
- Princ Bojidar (1862–1908)
- Jiří (1827–1884)
Princ Alexandr (1806–1885)
- Alexis (1836–1841)
- Dědičný princ Svetozar (1841–1847)
Král Petr I. (1844–1921)
- Princ Jiří (1887–1972)
Král Alexandr I. (1888–1934)
Král Petr II. (1923–1970)
Korunní princ Alexandr (* 1945)
- Princ Petr (* 1980)
- (1) Dědičný princ Filip (* 1982)
- (2) Princ Stefan (* 2018)
- (3) Princ Alexandr (* 1982)
- Princ Tomislav (1928–2000)
- (4) Princ Mikuláš (* 1958)
- (5) Princ Jiří (* 1984)
- (6) Princ Michael (* 1985)
- Princ Ondřej (1929–1990)
- Princ Kryštof (1960–1994)
- (7) Princ Vladimir (* 1964)
- Princ Kirill (2001–2001)
- (8) Princ Dimitrij (* 1965)
- Princ Ondřej (1890–1890)
- Princ Ondřej (1848–1864)
- Princ Jiří (1856–1889)
- Princ Arsen (1859–1938)
Princ regent Pavel (1893–1976)
- Princ Alexandr (1924–2016)
- Princ Dimitrij (* 1958)
- Princ Michael (* 1958)
- Princ Sergius (* 1963)
- (nelegit.) Umberto (* 2018)
- Princ Dušan (* 1977)
- Princ Nikolas (1928–1954)
- Princ Alexandr (1924–2016)
- Alexis (1801–1830)
Panovníci z dynastie Karađorđevićů
Srbská knížata
- Karađorđe Petrović – (1804–1813), vůdce Prvního srbského povstání, zakladatel dynastie
- Alexandr Karađorđević – (1842–1858), syn Karađorđe Petroviće
Srbský král
- Petr I. Karađorđević – (1903–1918), syn Alexandra Karađorđeviće
Králové Srbů, Chorvatů a Slovinců, od 1929 králové Jugoslávie
- Petr I. Karađorđević – (1918–1921), zastupován synem Alexandrem jako regentem
- Alexandr I. Karađorđević – (1921–1934)
- Petr II. Karađorđević – (1934–1946), od roku 1941 již vládl sám
- (1934–1941) regentská rada za nezletilého Petra II. Karađorđeviće v čele s princem Pavlem Karađorđevićem
Hlavy rodu po roce 1946
- Petr II. Karađorđević – (1946–1970)
- Alexandr II. Karađorđević – (od 1970), syn Petra II. Karađorđeviće
Galerie
- Karađorđe Petrović
- Kníže Alexandr Karađorđević
- Král Petr I. Karađorđević
- Král Alexandr I. Karađorđević
- Král Petr II. Karađorđević
- Regent princ Pavel
- Princ Alexis Karageorgevich
- Korunní princ Alexandr Karađorđević
Rodokmen
- Karađorđe Petrović (1804–1813)
Alexandr Karađorđević (1806–1885)
Petr I. Karađorđević (1844–1921)
- Helena Karađorđević (1884–1962)
- Jiří Karadjordjević (1887–1972)
Alexandr I. Karađorđević (1888–1934)
Petr II. Karađorđević (1923–1970)
- Alexandr II. Karađorđević (*1945), hlava rodu
- Petr Karađorđević (*1980)[pozn. 1]
- Filip Karađorđević (*1982)
- Alexandr Karađorđević (*1982)
- Alexandr II. Karađorđević (*1945), hlava rodu
- Tomislav Karađorđević (1928–2000)
- Nikolaj Karađorđević (*1958)
- Marija Karađorđević (*1993)
- Jiří Karađorđević (*1984)
- Michael Karađorđević (*1985)
- Nikolaj Karađorđević (*1958)
- Andrej Karađorđević (1929–1990)
- Karel Vladimír Karađorđević (*1964)
- Dimitrij Michael Karađorđević (*1965)
- Arsen Karađorđević (1859–1938)
- Pavel Karađorđević (1893–1976)
- Alexandr Karađorđević (*1924)
- Dimitrij Karađorđević (*1958)
- Michael Karađorđević (*1958)
- Sergej Karađorđević (*1963)
- Dušan Karađorđević (*1977)
- Nikola Karađorđević (1928–1954)
- Alžběta Karađorđević (*1936)
- Alexandr Karađorđević (*1924)
- Pavel Karađorđević (1893–1976)
Odkazy
Poznámky
Reference
- ↑ COJECO.CZ. Karadjordjeviči - CoJeCo.cz. www.cojeco.cz [online]. [cit. 2023-04-02]. Dostupné online.
- ↑ Karadjordjevici | Vševěd.cz. encyklopedie.vseved.cz [online]. [cit. 2023-04-02]. Dostupné online.
- ↑ Forum.valka.cz Pamětní medaile oslavy 60.výročí královské gardy
- ↑ a b Geografický místopisný slovník světa, Academia, heslo Srbsko, str. 754
- ↑ a b c Příruční slovník naučný, ČSAV, encyklopedický institut, heslo Srbsko, str. 243
- ↑ MILANOVIC, Stefan. Enlarged Family Tree [online]. [cit. 2024-07-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MILANOVIC, Stefan. Order of line of Succession [online]. [cit. 2024-07-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ KONSERWATYWNA, Myśl. Następca tronu Serbii zrzeka się praw dynastycznych [online]. 2022-04-30 [cit. 2023-04-17]. Dostupné online. (polsky)
Související články
- První srbské povstání
- Srbské knížectví
- Srbské království
- Království Srbů, Chorvatů a Slovinců, království Jugoslávie
- Obrenovićové
- Dějiny Srbska
- Seznam srbských panovníků, Seznam představitelů Jugoslávie
- Zavraždění srbské královské rodiny
- Černá ruka
Literatura
- TEJCHMAN, Miroslav. Dějiny Srbska. Praha: Nakladatelství Lidové noviny, 2006. 670 s. ISBN 80-7106-671-0.
- TEJCHMAN, Miroslav. Dějiny jihoslovanských zemí. Praha: Nakladatelství Lidové noviny, 2009. 760 s. ISBN 80-7106-266-9.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Karađorđevićové na Wikimedia Commons
- (anglicky) Interview Richarda Questa z CNN s princem Alexandrem (video)
- Video 6 let po návratu prince Alexandra do Srbska
- (česky) Srbský patriarcha přijal členy královské rodiny Karađorđevičů (promonarchii.cz)[nedostupný zdroj]
Předchůdce | Karađorđevićové | Nástupce |
---|---|---|
osmanská nadvláda | Srbská knížecí dynastie 1804–1813, 1842–1858 | Obrenovićové |
Obrenovićové | Srbská královská dynastie 1903–1918 | Království Srbů, Chorvatů a Slovinců |
Srbské království | Jugoslávská královská dynastie 1918–1946, 1858–1903 | republika |
Média použitá na této stránce
Coat of Arms of the Kingdom of Yugoslavia based on the Coat of Arms of Serbia
Image of the King Peter I of Serbia (1844-1921).
Autor:
- Crown_of_a_Royal_Prince_of_the_Blood_of_France.svg: Sodacan
- derivative work: Sodacan (talk)
Crown of a Royal Prince of the Blood of France (Sons of the King of France)
Autor: WikiNameBaks, Licence: CC BY-SA 4.0
Possible Coat of Arms of Peter II of Yugoslavia. Based on the Coats of Arms of his brothers.
Alexander I, King of Yugoslavia
Autor: Sodacan, Licence: CC BY-SA 3.0
Crown of a Chevalier of France (Knight)
Autor: Kolomaznik, Licence: CC BY-SA 3.0
Rodokmen srbského rodu Karađorđevićů
Autor: MazzyBor, Licence: CC BY-SA 4.0
Coat of arms of the Karadjordjevic dynasty
Prince Alexis Karageorgevich (10 June 1859 - 15 February 1920) was the head of the senior branch of the Karageorgevich family and a claimant to the Serbian throne.
Autor:
- Crown_of_a_Prince_of_the_Blood_of_France.svg: Sodacan
- derivative work: Sodacan (talk)
Crown of a Prince of the Blood of France (Male descendants of the King of France)
Silver crown
(c) Holger Motzkau 2010, Wikipedia/Wikimedia Commons (cc-by-sa-3.0)
Wedding of Victoria, Crown Princess of Sweden, and Daniel Westling; Arrival of members for the Gouvernment and Swedish and foreign guests of hounour to the Riksdag's Gala Performance at Konserthuset
Prince Paul of Yugoslavia
King Peter of Yugoslavia after receiving his wings from Air Chief Marshal Sir Sholto Douglas, Cairo.