Karel I. z Valois
Karel I. z Valois | |
---|---|
Hrabě z Valois, Alençonu, Maine, Anjou, Chartres a Perche | |
![]() Náhrobek Karla z Valois | |
Narození | 12. března 1270 Vincennes |
Úmrtí | 16. prosince 1325 |
Pohřben | Jakobínský klášter v Paříži |
Manželky | Markéta z Anjou Kateřina z Courtenay Mahaut ze Châtillonu |
Potomci | Isabela Filip VI. Francouzský Johana z Valois Markéta z Valois Karel II. z Alençonu Kateřina Jan Kateřina z Valois Johana z Valois Isabela Marie z Valois Isabela z Valois Blanka z Valois Ludvík |
Dynastie | Kapetovci |
Otec | Filip III. Francouzský |
Matka | Isabela Aragonská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Karel z Valois (francouzsky Charles de Valois, 12. března 1270, Vincennes – 16. prosince 1325) byl čtvrtý syn francouzského krále Filipa III. Smělého a jeho první manželky Isabely Aragonské, bratr Filipa IV. Sličného. Dante Alighieri jej ve své Božské komedii umístil do Očistce.[1]
Život
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/25/Karelvalois_Bonifac8.jpg/240px-Karelvalois_Bonifac8.jpg)
Byl to člověk průměrně inteligentní, ale nadprůměrně ctižádostivý a chamtivý. Jako mladší syn bez zděděných knížectví sbíral tituly. Syn, bratr, švagr, zeť králů a královen (Francie, Navarry, Anglie a Neapolského království) a po své smrti i otec francouzského krále a tchán budoucího císaře Svaté říše římské.
Jeho celoživotním cílem bylo získat královskou korunu, ale nikdy se mu to nezdařilo. Roku 1284 jej papež jako syna Isabely Aragonské uznal za krále Aragonska, vazala Svatéto Stolce a hlavně protikrále Petrovi III., který byl od sicilského povstání (1282) považován za nepřítele Říma. Aby podpořil svůj nárok na Sicilské království, oženil se s dcerou neapolského krále Markétou z Anjou. Karel doufal, že aragonská křížová výprava (1284–1285), kterou podnikl jeho otec, mu umožní získat vytoužené aragonské království. Roku 1285 se nechal korunovat kardinálským kloboukem, což mu vyneslo posměšnou přezdívku „král klobouku“. Otec při návratu z válečné výpravy zemřel u Perpignanu.[pozn. 1] Karel se později musel titulu vzdát.
Prokázal se jako schopný vojevůdce a úspěšně vedl tažení ve Vlámsku (1297). Roku 1301 se oženil s Kateřinou z Courtenay, titulární císařovnou konstantinopolskou, vnučkou a dědičkou posledního latinského císaře, Balduina II. S tajným souhlasem papeže se zúčastnil tažení Karla II. Neapolského o dobytí Sicílie. Byl jmenován papežským vikářem v Itálii a ztratil se v propletenci italské politiky. Zkompromitoval se masakrem ve Florencii a finančním vydíráním, dobyl Sicílii, kde si upevnil svou pověst rabijáta a vrátil se – jako člověk s pošramocenou pověstí na přelomu let 1301/1302 zpět do Francie.
Po zavraždění římského krále Albrechta (1308) se za bratrovy podpory pokoušel o kandidaturu na uprázdněný římský trůn, ale neuspěl.[2] Zvolen byl lucemburský hrabě Jindřich VII.[pozn. 2]
Předčasná smrt Ludvíka X. roku 1316 v něm vzbudila naději, že se jako francouzský regent vyšvihne k moci. Vládu však převzal synovec Filip. Další král Karel IV. jej roku 1324 pověřil vedením vojska do anglické Akvitánie.
„ | Král pak francouzský, rozhořčen pro vypuzení své sestry i svého synovce, žádal mého tchána Karla, svého strýce, aby pomstil tak velikou pohanu, která se stala jejich rodu. Ten sebrav vojsko vtrhl do Akvitánie a takřka celou ji dobyl s výjimkou Bordeaux a několika pevných míst či hradů... | “ |
— Karel IV.[3] |
Zemřel v prosinci 1325 a byl pochován v pařížském kostele jakobínů. V současnosti je jeho náhrobek v Saint-Denis.
Genealogie
Odkazy
Poznámky
- ↑ Při obléhání města Girona se v teplém počasí začala rychle šířit epidemie úplavice či tyfu.
- ↑ Jeho poslední dcera Blanka z Valois si vzala Jindřichova vnuka, budoucího českého krále Karla IV.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Karol z Valois na slovenské Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Karel I. z Valois na Wikimedia Commons
- (německy) genealogie-mittelalter.de
Titulární Latinský císař | ||
---|---|---|
Předchůdce: Kateřina I. | 1301–1307 Karel I. z Valois | Nástupce: Kateřina II. |
Hrabě z Maine | ||
---|---|---|
Předchůdce: Karel II. | 1290–1314 Karel I. z Valois | Nástupce: Filip |
Hrabě z Anjou | ||
---|---|---|
Předchůdce: Karel II. | 1290–1325 Karel I. z Valois | Nástupce: Filip |
Hrabě z Valois | ||
---|---|---|
Předchůdce: Jan Tristan | 1284–1325 Karel I. z Valois | Nástupce: Filip |
Hrabě z Alençonu | ||
---|---|---|
Předchůdce: Petr | 1291–1325 Karel I. z Valois | Nástupce: Karel II. |
Hrabě ze Chartres | ||
---|---|---|
Předchůdce: Johana | 1293–1325 Karel I. z Valois | Nástupce: Jan II. |
Média použitá na této stránce
Bonifác VIII. přijímá Karla z Valois a guelfskou delegaci (1301)