Kazašská kuchyně (kazašsky: Қазақтың ұлттық тағамдары) je podobná ostatním kuchyním v oblasti střední Asie. Kulinářské dovednosti Kazachů ovlivnily sousední národy, které vedle nich po staletí žily. Byly to Rusko, Čína, Kyrgyzstán a Uzbekistán. Na vývoji kazašské kuchyně a kultuře stolování měly vliv i jiné země a etnické skupiny - Tataři, Ukrajinci, Uzbekové, Němci, Ujgurové nebo Korejci.
Tradiční kazašská kuchyně vychází z nomádských kulinářských postupů a je založena na mase a jeho přípravě vařením. Jedná se především o maso zvířat, které Kazaši po generace chovali - koně, ovce, krávy a velbloudy.
Většina technik vaření je zaměřena na dlouhodobé uchovávání potravin. Využívá se tak solení a sušení masa.[1] Dále to jsou různé mléčné výrobky, velmi oblíbené je kyselé mléko, opět kvůli své trvanlivosti. Část ovcí a koz se chová právě kvůli mléčným výrobkům, hlavně k výrobě sýrů. V současnosti začala kazašská kuchyně využívat i ryby a mořské plody, zeleninu, pečené pokrmy a sladkosti.
Nepostradatelným kusem nádobí každé rodiny je kazan, velký litinový hrnec, který se používá k vaření pilafů, polévek a dokonce i chleba. Kazan se otočí a na zadní straně lze upéct plochý chléb.
Kazaši jsou velmi pohostinní a při stolování dodržují mnoho tradic. Tradičně jedí u nízkého stolu zvaného dastarkhān a používají krásné zdobené nádobí. Maso se podává na širokých talířích, nápoj kumys v širokých miskách zdobených stříbrem. Čaj je ponořený do zdobených čajníků a podává se v ozdobných šálcích. Každá rodina má své vlastní dřevěné lžíce, které jsou ukládány do speciálních dřevěných kufříků. Hostovi je vždy přiděleno čestné místo a hostitel sám krájí maso a dává nejlepší kousky hostům nebo dětem.
Kazaši s oblibou pijí čaj a dodržují zvláštní pravidla čajového obřadu. Tradice určuje množství nalitého čaje hostovi tak, aby ho v šálku zvaném piala nebylo příliš mnoho. Hostitel pak nalévá čaj opakovaně, aby byl stále horký, a projevuje tak svoji úctu k hostovi.
Jídla
Masitá jídla
Quwyrdaq, pokrm z koňských klobásek
Většina kazašské kuchyně je založena na tort tulik mal (төрт түлiк мал), využívání čtyř druhů masa. Je to maso koňské, hovězí, skopové a velbloudí. Hovězí a skopové maso je konzumováno běžně a koňské a velbloudí maso především při slavnostních příležitostech.[2]
Beshbarmak, vařené kousky koňského nebo skopového masa. Nazývá se také pět prstů, protože se nabírá prsty. Tradičně se podává v kazašských miskách zvaných kese a jí se s nudlemi a masovým vývarem zvaným sorpa. Národní jídlo.
Quwyrdaq, shuzhuk (klobásy z koňského masa), kuyrdak (pokrm z pečeného koňského nebo skopového masa nebo kravských drobů se srdcem) a zhaya (uzené maso ze zadní nohyŠašlik, masové špízykoně). Národní jídlo.
Kazi, koňské klobásy uzené studeným kouřem.
Kylmai, klobásy z mletého masa, tuku, krve, česneku, soli a černého pepře. Podobné jelitu, na rozdíl od něj jsou navíc uzené.
Kuurdak, smažené maso s vnitřnostmi, cibulí a kořením[3]
Šašlik, masové špízy, známé také jako kebab nebo žauburek
Manty, masové knedlíčkyManti (pokrm), knedlíčky plněné mletým masem a vařené v páře
Horsemeat platter.jpg (c) Sara Yeomans, CC BY 2.0 A platter of horse meat served at Kishlak, an Uzbek restaurant in Kazakhstan. The horse meat was served cold. There are three types on the platter: tripe on the left, roasted in the middle, and sausage on the right. The roasted meat tasted no different than roast beef.
ShelpekKZ2.JPG Shelpek, the dish of cuisine of Kazakhstan
Shashlyk or Shashlik.jpg Autor: Valters Krontals,
Licence:CC BY 2.0 Shashlyk or Shashlik, is a form of Shish kebab popular throughout the former Soviet Union, Eastern Europe, Pakistan, Mongolia, Iran and Israel among other places.