Kladno-Vrapice (železniční zastávka)
Kladno-Vrapice | |
---|---|
![]() | |
Stát | ![]() |
Město | Kladno |
Souřadnice | 50°9′57,96″ s. š., 14°9′12,96″ v. d. |
Provozovatel dráhy | Správa železnic |
Kód stanice | 535765[1] |
Trať | Kralupy nad Vltavou – Kladno |
Nadmořská výška | 325[1] m n. m. |
V provozu od | 5. ledna 1855[1] |
Nástupiště (nástupní hrany) | 1 (1)[1] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Kladno-Vrapice jsou železniční zastávka (dříve železniční stanice) v kladenském předměstí Vrapice. Leží v km 9,202[1] jednokolejné neelektrizované trati Kralupy nad Vltavou – Kladno (v jízdním řádu pro cestující označená číslem 093) mezi stanicemi Brandýsek a Kladno-Dubí
Historie
Původní nákladiště bylo vystavěno společnosti Buštěhradská dráha (BEB) ze směru z Kralupy nad Vltavou, kudy od roku 1850 procházela trať společnosti Severní státní dráha (NStB) spojující Prahu a Drážďany, do Kladna, pravidelný provoz zde byl zahájen 16. listopadu 1855. Do roku 1918 nesla název Buschtiehrad, v meziválečném období 1918–1939 Buštěhrad, v období druhé světové války Buschtiehrad/Buštěhrad, po válce do roku 1953 Buštěhrad a pak Kladno-Vrapice.[1] V roce 1925 byla stanice změněna na zastávku.[2]
Popis stanice
Z nákladiště vedla kilometr dlouhá vlečka k dolu Vítek v katastrálním území Cvrčkovice. V roce 1856 byla vlečka prodloužena o 300 m k dolu Marie Antonie a v roce 1876 byla na vítkovickou vlečku napojena dva kilometry dlouhá vlečka k dolu Ferdinand (Prago II).[3][4]
Výpravní budova
V roce 1868 byla BEB postavena malá výpravní budova, která nahradila dosavadní dvojitý strážní domek, ten byl později zbořen. Výpravní budova byla později rekonstruována na obytný dům.[2]
Popis zastávky
V zastávce je u traťové koleje vybudováno vnější jednostranné nástupiště o délce 60 m s živičným povrchem a pevnou hranou ve výšce 550 mm nad temenem kolejnice. Cestujícím je k dispozici přístřešek.[5]
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d e f Kladno-Vrapice (zast). www.atlasdrah.net [online]. [cit. 2023-10-28]. Dostupné online.
- ↑ a b KREJČIŘÍK, Mojmír. Česká nádraži. 2: Severní státní dráha, Brnénsko-Rosická dráha, Buštěhradská dráha. 1. vyd. Litoměřice: Čada, 2005. 306 s. ISBN 978-80-86765-02-0. S. 202–204, 209.
- ↑ MATĚJ, Miloš, et al. Kulturní dědictví kladenské průmyslové aglomerace. 1. vyd. Ostrava: Národní památkový ústav, územní odborné pracoviště v Ostravě, 2017. 335 s. ISBN 978-80-85034-98-1, ISBN 80-85034-98-0. OCLC 1200241139 Kapitola Registr železničních vleček, s. 271.
- ↑ ŠŤASTNÝ, Jan. Železnice Kladno Vrapice-Prago II důl. Blogspot.cz. Dostupné online [cit. 2023-10-28].
- ↑ Staniční řád železniční stanice Brandýsek. Praha: Správa železnic, 2022.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Kladno-Vrapice na Wikimedia Commons
- Zastávka Kladno-Vrapice v roce 2017 na Mapy.cz
- Budova staré výpravny v roce 2016 [1] [2]
Média použitá na této stránce
Autor:
- derivative work: Bazi (talk)
- ArchitectureIcon.svg: Ludvig14
Náhrada chybějícího obrázku stavby v češtině
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“