Kostel svatého Jiljí (Švihov)
Kostel svatého Jiljí (Švihov) | |
---|---|
![]() Kostel sv. Jiljí | |
Místo | |
Stát | ![]() |
Kraj | Plzeňský |
Okres | Klatovy |
Obec | Švihov |
Souřadnice | 49°28′49,77″ s. š., 13°17′36,77″ v. d. |
Základní informace | |
Církev | římskokatolická |
Provincie | česká |
Diecéze | plzeňská |
Farnost | Švihov |
Status | hřbitovní kostel |
Zasvěcení | svatý Jiljí |
Architektonický popis | |
Výstavba | 1220 |
Další informace | |
Adresa | Švihov, ![]() |
Kód památky | 13934/4-3424 (Pk•MIS•Sez•Obr•WD) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hřbitovní kostel svatého Jiljí ve Švihově vznikl kolem roku 1220 v románském slohu. Úpravy v gotickém slohu proběhly kolem roku 1360. Jeho současný vzhled pochází z období barokních úprav v 16.–18. století. Je nejstarší stavbou ve Švihově.
Kostel se nachází na vyvýšenině nad řekou Úhlavou na východním konci obce Švihov, 9 km severně od Klatov. Ves Švihov se v písemných pramenech poprvé zmiňuje v roce 1245, kdy byla v držení Držkraje, syna Budivoje ze Švihova. Kořeny rodu Držkrajů sahají k roku 1194.[1]
Stavební vývoj
Dnes hřbitovní kostel byl původně součástí prvního panského (zemanského) sídla ve Švihově, doloženého již ve 12. století. Byl vystavěn na výběžku nad řekou Úhlavou uprostřed hřbitova. Je to tribunový kostel se zachovanými románskými prvky. Tribuna sloužila majiteli tvrze a jeho rodině, přízemí pak ostatnímu lidu. Ve druhé polovině 13. století byl kostel rozšířen o jižní obdélníkovou loď, v polovině 14. století byla původní apsida nahrazena obdélníkovým kněžištěm s hrotitými okny. Ve 14. století byl kostel uváděn jako farní. V první polovině 16. století byla přistavěna severní a na přelomu 16. a 17. století i jižní předsíň. Další úprava proběhla v 18. století a výrazně pozměnila jeho původní ráz románsko-gotické stavby. Hřbitov přiléhající ke kostelíku se nazýval vesnický, protože zde byli pohřbíváni zemřelí z okolních obcí. Lidé ze Švihova, Lhovic a Mezihoří byli pochováváni na městském hřbitově při farním kostele sv. Václava ve Švihově.[2]
Na místě, kde vznikl kostel sv. Jiljí, se dříve nacházela tvrz. Ta byla založená počátkem 13. století a patrně v 1. polovině 14. století byla opuštěna členy rodu Švihovských. Pozůstatky opevnění této tvrze dokládá už pouze mělký žlab, nacházející se na přilehlém hřbitově. Pozůstatkem této tvrze je i kostel sv. Jiljí, jehož založení spadá do konce 12. či počátku 13. století. Ve 14. století byl přistavěn presbytář a proběhly gotické úpravy. Následovala přístavba renesanční předsíně, barokizace interiéru, vztyčení hřbitovní zdi a přístavba brány v 19. století.[3]
Stavební podoba
Kostel sv. Jiljí ve Švihově je dvoulodní tribunová stavba s téměř čtvercovou hlavní lodí, jižní lodí obdélného půdorysu a presbytářem, který má také obdélný půdorys. Při západní stěně hlavní lodi se tyčí hranolová věž zakončená cibulovou bání, tzv. sanktusník. Při severní straně hlavní lodi se nachází jedna předsíň čtvercového půdorysu. Při jižní straně jižní lodi je další obdélná předsíň. Dřevěná pavlačová tribuna byla v lodi kostela. Na tribunu se vcházelo portálem vloženým do západní stěny věže nebo schodištěm z přízemí. Hlavní loď je osvětlena jedním dvojdílným oknem s trojlistou kružbou v lomeném oblouku. Také presbytář je osvětlen z jižní a východní strany dvojdílnými okny s čtyřlistou a trojlistou kružbou a profilovanými pruty. Jižní boční předsíň má při východní straně malé románské okénko. Západní průčelí je naopak osvětleno gotickým oknem. Hlavní loď kostela je plochostropá, boční jižní loď spolu s oběma předsíněmi jsou zaklenuty valenými klenbami. Přízemní patro věže je sklenuto jedním pásem valené klenby. Přípojná část lodě a čtvercového presbytáře je sklenutá jedním polem křížové klenby.[4][5]
Popis
Vnější podoba kostela je gotická ze 14. století s vysokou prejzovou střechou, na níž je umístěna zvonička s cibulovou stříškou. Kostel nemá věž, z ní se dochovala pouze spodní část zdiva, která je západně orientovaná. Půdorys lodě kostela je téměř čtvercový, na západní straně přechází do empory, na východě je zakončená chórem. Gotické období dokládá pravoúhle zakončený presbytář s křížovou klenbou. K lodi na jižní straně přiléhá malá románská kaple, zasvěcená Panně Marii. Její stáří dokumentuje pouze valená klenba a malé románské okno. Hlavní oltář kostela je barokní z 18. století, ze 17. století jsou dva postranní oltáře – levý s obrazem sv. Antonína, pravý se sochou sv. Jana Nepomuckého. V kapli je umístěn renesanční oltář Panny Marie s barokními ornamenty. Uprostřed stojí dřevěná soška Madony z 15. století. Vnitřní výzdobu doplňuje metr vysoká dřevěná socha sv. Jiljí z konce 15. století.[6][7]
Obrázky
- kostel sv. Jiljí a hřbitov
- kostel sv. Jiljí-vstup na hřbitov
Reference
- ↑ Hynek Rulíšek, Postavy, atributy, symboly. Slovník křesťanské ikonografie, České Budějovice 2006
- ↑ Kostel svatého Jiljí - Švihov. Římskokatolická farnost Švihov [online]. [cit. 2019-09-04]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-09-04.
- ↑ Emanuel Poche, Umělecké památky Čech 3 P/Š, Praha 1980
- ↑ Miroslav Bělohlávek, Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku IV. Západní Čechy, Praha 1985
- ↑ Dobroslava Menclová, České hrady 2, Praha 1972
- ↑ KOCOUREK, Jaroslav. Český atlas - Západní Čechy. 1. vyd. Praha: freytag and berndt, 2003. 344 s. ISBN 80-7316-130-3. S. 58.
- ↑ Soupis památek historických a uměleckých v království Českém od pravěku do počátku XIX. století.VII. Politický okres Klatovský. Praha: Archaeologická komisse při České akademii císaře Františka Josefa pro vědy, slovesnost a umění, 1899. 193 s. Dostupné online. S. 168–170.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Jiljí na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“