Lícování
Lícování je ve strojírenství předepsání rozměrů a výroba dvou samostatných konstrukčních částí, kdy jedna svým vnějším povrchem (součást charakteru „hřídel“) má zapadat do otvoru vytvořeného v druhé (součást charakteru „díra“) tak, aby tyto části vůči sobě měly předepsaný vztah - tvoří uložení. Součástem, které do sebe mají zapadat, například hřídeli a díře ložiska, konstruktér obvykle stanovuje shodný jmenovitý rozměr (zde průměr) a ten doplňuje ještě rozměrem tolerančního pole (stručně „tolerancí“). Protože žádnou součástku nelze vyrobit (ani změřit) úplně přesně, stanoví se takto rozmezí přípustných rozměrů s ohledem na funkci uložení; obdobně se popisují přípustné odchylky tvaru a polohy. Velikost nebo výška tolerančního pole určuje míru přesnosti, s níž se součástka musí vyrábět. Vhodnou kombinací přípustných odchylek může konstruktér rozhodnout o druhu uložení. Rozsah přípustné odchylky může předepsat číselně v milimetrech, z praktických důvodů jsou však mezinárodně normovány a udávají se kombinací písmen a čísla.
Druhy uložení
Druh uložení je s ohledem na jeho funkci určen kombinací tolerančního pole hřídele a díry a může být:
- s přesahem nebo pevné - tolerance se volí tak, aby skutečný rozměr typu „hřídel“ byl vždy větší než rozměr „díry“, takže součásti budou navzájem nehybně spojeny, jako například kolo nalisované na hřídeli,
- přechodné - mezi součástkami může vzniknout vůle nebo přesah,
- s vůlí nebo volné - skutečný rozměr „hřídele“ bude vždy menší než rozměr „díry“, což zaručuje nezbytnou vůli a umožňuje vzájemný pohyb součástí, například hřídele v kluzném ložisku.
Toleranční třídy
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/Groesse_der_Toleranzfelder.gif/220px-Groesse_der_Toleranzfelder.gif)
Toleranční pole se udává jako toleranční třída a označuje kombinací písmen A - Z, ZA - ZC (u hřídele malá a u díry velká písmena) a čísla 01, 0 - 18. Písmena udávají polohu tolerančního pole vůči jmenovitému rozměru či tzv. nulové čáře. U děr znamenají písmena A - H, že díra bude vždy větší než jmenovitý rozměr (A znamená největší kladnou odchylku, H nejmenší), písmeno J oboustrannou odchylku a písmena K - ZC, že díra bude vždy menší než jmenovitý rozměr. U hřídele je význam písmen obrácený: a znamená největší zápornou odchylku (hřídel bude menší než jmenovitý rozměr), j je oboustranná a zc znamená největší kladnou odchylku (hřídel bude větší než jmenovitý rozměr).
Čísla znamenají požadovaný stupeň přesnosti výroby čili výšku tolerančního pole. Čísla 01 - 4 znamenají největší přesnosti, například pro kalibry a měřidla, čísla 5 - 11 běžné strojírenské přesnosti a čísla 12 - 18 se užívají při výrobě polotovarů, určených k dalšímu opracování (například výkovků nebo výlisků). Dosažení vyšší přesnosti je ve výrobě pochopitelně nákladnější, takže konstruktér má volit nejnižší přesnost (nejvyšší číslo), která u daného uložení vyhoví požadované funkci. Výška tolerančního pole roste geometricky, zvýšením stupně přesnosti o 1 se toleranční pole zvětší 1,6krát (platí pro IT5 až IT18).
Druh uložení, tedy kombinace tolerančních tříd díry a hřídele, se potom v této soustavě popisuje jejich uvedením v podobě zlomku takto:
- H11/p11 (příklad uložení s přesahem, malá přesnost) nebo H7/p6 (s vyšší přesností),
- typickým příkladem přechodného uložení může být uložení H7/h7,
- H11/d11 (příklad uložení s vůlí, malá přesnost) nebo H7/f7 (s vyšší přesností).
Jednotná díra a jednotný hřídel
Z praktických důvodů se ve výrobě užívá jen část možností, které toleranční třídy poskytují. Typicky se používá soustava jednotné díry a méně často soustava jednotného hřídele. Pokud se například díry obrábějí výstružníkem příslušného průměru, stačí jedna sada výstružníků obvykle s toleranční třídou H7, případně H6 nebo naopak H11. Podle druhu uložení se pak užívají hřídele s třídami například f7 (volné), h7 (přechodné) nebo s7 (s přesahem). To je soustava jednotné díry.
Naopak v soustavě jednotného hřídele se volí obvykle třída h7 a druh uložení pak určuje toleranční třída díry.
Netolerované rozměry
Ve výkresech se obvykle uvádí tolerance přímo jen u těch rozměrů, které mají tvořit uložení nebo být přesnější než ostatní rozměry. Zbylé rozměry (tzv. netolerované rozměry) mívají toleranci společnou, ta bývá uvedena v popisovém poli např.: ISO 2768 - m. Zatímco tolerované rozměry používají číslo a písmeno, netolerované rozměry jsou zjednodušené, používají jen písmeno (f - jemná, m - střední, c - hrubá, v - velmi hrubá) a mnohem hrubší členění nominálních rozměrů. U délkových rozměrů tolerance m - střední odpovídá zhruba Js13.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Lícování na Wikimedia Commons
- Skripta o technickém kreslení a lícování s obrázky Archivováno 4. 3. 2016 na Wayback Machine.
- Lícování a kontrola přesnosti
- Interaktivní kalkulátor tolerancí podle ISO Archivováno 8. 5. 2014 na Wayback Machine.
Média použitá na této stránce
Große der Toleranzfelder für die Grundtoleranzgrade IT4 bis IT10 im Nennmaßbereich von 80 bis 120mm