Leonid Kučma
Leonid Kučma Леонід Кучма | |
---|---|
Leonid Kučma v roce 2019 | |
2. prezident Ukrajiny | |
Ve funkci: 19. července 1994 – 23. ledna 2005 | |
Předseda vlády | Vitalij Masol Jevhen Marčuk Pavlo Lazarenko Vasyl Durdynec Valerij Pustovojtenko Viktor Juščenko Anatolij Kinach Viktor Janukovyč |
Předchůdce | Leonid Kravčuk |
Nástupce | Viktor Juščenko |
2. premiér Ukrajiny | |
Ve funkci: 13. října 1992 – 22. září 1993 | |
Prezident | Leonid Kravčuk |
Předchůdce | Valentyn Symonenko (zastupující) |
Nástupce | Juchym Zvjahilskyj (zastupující) |
Stranická příslušnost | |
Členství | nezávislý |
Narození | 9. srpna 1938 (85 let) Čajkyne, Černihivská oblast, Ukrajinská SSR, SSSR |
Národnost | ukrajinská |
Choť | Ljudmyla Mykolajivna Kučmová |
Děti | Olena Leonidivna Frančyková |
Příbuzní | Victor Pinchuk (zeť) |
Sídlo | Dnipro |
Alma mater | Dněpropetrovská národní univerzita Olesa Hončara |
Profese | politik |
Náboženství | Ukrajinská pravoslavná církev |
Ocenění | honorary doctor of the China Foreign Affairs University (1995) řetěz Řádu za občanské zásluhy (1996) velkokříž s řetězem Řádu bílé růže (1996) Řád bílé orlice (1997) Čestný občan Doněcké oblasti (2002) … více na Wikidatech |
Podpis | ![]() |
Commons | Leonid Kuchma |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Leonid Danylovyč Kučma (ukrajinsky Леонід Данилович Кучма; * 9. srpna 1938, Čajkyne, Černihivská oblast) je ukrajinský politik, v letech 1994–2005 působil jako prezident Ukrajiny.
Kučma je ženatý a má jednu dceru.
Biografie
Mládí
Kučma studoval Dněpropetrovskou národní univerzitu a v roce 1960 absolvoval obor strojní inženýrství (specializace letecké inženýrství). V roce 1960 vstoupil do Komunistické strany Sovětského svazu. Po ukončení studia pracoval v oboru raketového inženýrství v konstrukční kanceláři Južnoje v Dněpropetrovsku. Ve 28 letech se stal ředitelem testování v úřadu, který byl dislokován na kosmodromu Bajkonur.
Po osamostatnění Ukrajiny se angažoval v politice jako nestraník a umírněný reformátor. Mnozí badatelé však tvrdí, že na tomto politickém vzestupu má zásluhu jeho svatba s Ljudmylou Tumanovovou, dcerou tamějšího předáka KSSS.
V letech 1992–1993 zastával úřad předsedy vlády. Když parlament zablokoval jeho reformní program, podal Kučma dobrovolně demisi.
V mládí byl Kučma amatérským hráčem na kytaru a rád hrál karty. Zajímal se také o ukrajinskou historii a napsal knihu Ukrajina není Rusko (ukrajinsky Україна – не Росія).
Prezident
Leonid Kučma zvítězil v předčasných prezidentských volbách v roce 1994. Zvítězil především díky svému programu posílení ekonomiky obnovením ekonomických styků s Ruskem a plánovanému zavedení dalších ekonomických změn vedoucích k tržnímu hospodářství. Za jeho volebního období byla provedena privatizace, ovšem mnohé reformy nebyly provedeny dokonale. Ekonomická situace se stabilizovala až během měnové reformy v roce 1996, země však stále trpěla rozsáhlou úřední a politickou korupcí, organizovaným zločinem i vysokou individuální kriminalitou a nedostatkem politické kultury i právního vědomí ve všech vrstvách. Navzdory ekonomickým reformám se Kučma snažil uzákonit mnohé změny přisuzující více pravomocí prezidentovi, avšak ty byly zamítnuty ústavním soudem.
Ve druhém kole prezidentských voleb v roce 1999 zvítězil těsně před lídrem komunistů Petrem Symonenkem, a byl tedy zvolen i na druhé volební období. Hlas mu dali pravděpodobně i jeho odpůrci ve snaze zabránit komunistickému kandidátovi získat převahu hlasů.
Kučmova politika byla spojena též s některými nedemokratickými kroky. V roce 2000 byla uveřejněna kazetová nahrávka, na které údajný Kučmův hlas dává nepřímo podnět k vraždě opozičního novináře gruzínského původu Georgije Gongadzeho, který toho roku zmizel. Jeho tělo bylo nalezeno téhož roku později. Dodnes není nic prokázáno a Kučma pravost záznamu a vše s tím související popírá. Tato kauza vyvolala řadu demonstrací proti Kučmovi.
Kučma byl mimo to podezírán z potlačování svobody tisku a hrál klíčovou roli při rozpuštění vládního kabinetu prozápadního premiéra Viktora Juščenka v roce 2001.
Viktor Juščenko se však stal jeho nástupcem v prezidentské funkci v roce 2004 (viz Oranžová revoluce). Ústavní soud sice dovolil Kučmovi ucházet se o prezidentský úřad potřetí, toho se však později sám vzdal. V těchto prezidentských volbách podporoval Kučma proruského kandidáta Viktora Janukovyče.
Pozdější život
V letech 2015–2018 figuroval jako ukrajinský mírový vyjednavač při řešení konfliktu v Ruskem podporovaných separatistických republikách v Donbasu. V roce 2022 odsoudil ruskou invazi na Ukrajinu a vyjádřil přesvědčení, že Ukrajina nakonec zvítězí.
Vyznamenání
Leninova cena – Sovětský svaz, 1981
Státní cena Ukrajiny v oblasti vědy a techniky – Ukrajina, 1993 – za vývoj výrobní technologie a rozvoj sériové výroby velkokapacitních osobních trolejbusů řady UMZ-T[1]
Řád rudého praporu práce – Sovětský svaz, 1976
velkokříž s řetězem Řádu zásluh o Italskou republiku – Itálie, 3. května 1995[2]
velkokříž Řádu Vitolda Velikého – Litva, 20. září 1996 – za zásluhy o rozvoj přeshraničních vztahů mezi Ukrajinou a Litvou a za přátelskou spolupráci mezi národy[3]
řádový řetěz Řádu za občanské zásluhy – Španělsko, 4. října 1996[4]
Řád bílé orlice – Polsko, 16. května 1997[5]
velkohvězda Čestného odznaku Za zásluhy o Rakouskou republiku – Rakousko, 1998[6]
Řád za vynikající zásluhy – Uzbekistán, 1998
velkokříž s řetězem Řádu prince Jindřicha – Portugalsko, 16. dubna 1998[7]
velkokříž Řádu litevského velkoknížete Gediminase – Litva, 4. listopadu 1998[3]
Řád Istiglal – Ázerbájdžán, 6. srpna 1999 – za velké úspěchy v rozvoji přátelství a spolupráce mezi Ukrajinou a Ázerbájdžánem a za hodnotnou práci při rozšiřování strategického partnerství obou zemí[8]
Řád zlatého orla – Kazachstán, 7. září 1999 – za vynikající osobní přínos k posílení tradičních vztahů přátelství a bratrství mezi národy Kazachstánu a Ukrajiny a za stálou snahu rozšířit komplexní a vzájemně prospěšnou spolupráci
velkokříž s řetězem Řádu rumunské hvězdy – Rumunsko, 2000[9]
Řád republiky – Moldavsko, 8. srpna 2003 – jako projev hlubokého uznání zvláštního přínosu k rozvoji vztahů přátelství a spolupráce mezi Ukrajinou a Moldavskem[10]
Královský rodinný řád Bruneje I. třídy – Brunej, 2004
Řád za zásluhy o vlast I. třídy – Rusko, 20. dubna 2004 – za velký osobní přínos k posílení přátelství a spolupráce mezi národy Ruska a Ukrajiny[11]
Výroční medaile 25 let nezávislosti Ukrajiny – Ukrajina, 19. srpna 2016
Medaile Astana – Kazachstán
Fotogalerie
- Leonid Kučma
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Leonid Kuchma na anglické Wikipedii.
- ↑ zakon.rada.gov.ua [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné online.
- ↑ Le onorificenze della Repubblica Italiana. www.quirinale.it [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné online.
- ↑ a b Lietuvos Respublikos Prezidentė. grybauskaite1.lrp.lt [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-08-08.
- ↑ BOE.es - Documento BOE-A-1996-22150. www.boe.es [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné online.
- ↑ Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 16 maja 1997 r. o nadaniu orderu.. prawo.sejm.gov.pl [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2020-06-28.
- ↑ 10542/AB XXIV. GP - Anfragebeantwortung, s. 1225 Dostupné online
- ↑ ENTIDADES ESTRANGEIRAS AGRACIADAS COM ORDENS PORTUGUESAS - Página Oficial das Ordens Honoríficas Portuguesas. www.ordens.presidencia.pt [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné online.
- ↑ 177 - Ukraynanın Prezidenti Leonid Daniloviç Kuçmanın "İstiqlal" ordeni ilə təltif edilməsi haqqında. www.e-qanun.az [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2018-11-11.
- ↑ Cancelaria Ordinelor. canord.presidency.ro [online]. [cit. 2019-10-08]. Dostupné online.
- ↑ lex.justice.md [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné online.
- ↑ Указ Президента Российской Федерации от 20.04.2004 г. № 556. Президент России [online]. [cit. 2019-08-19]. Dostupné online. (rusky)
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Leonid Danylovyč Kučma na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
nastrino della medaglia di cavaliere di gran Croce decorato di gran cordone dell'ordine al merito della Repubblica Italiana
Autor: Mimich, Licence: CC0
Sash of Collar of Order of Civil Merit (Spain), to be worn when the Collar doesn't suit the occasion
Grand Star of the Decoration of Honour for Services to the Republic of Austria
Autor: Mimich, Licence: CC BY-SA 3.0
Family Order of Brunei 1st Class - The Most Esteemed Royal Family Order Laila Utama of Brunei
Medal of winner of Ukraine State Prize in Science and Technology
Standard of the President of Ukraine.
Order "Buyuk Hizmatlari Uchun" ("Distinguished Service") Ribbon bar
Autor: Александр Стручков, Licence: CC BY-SA 3.0
Киев. Август 1999 г. Виктор Степанович Черномырдин, Александр Сергеевич Пушкин, Леонид Данилович Кучма.
İstiqlal ordeni-lent
(c) President.gov.ua, CC BY 4.0
спільний брифінг Леоніда Кучми та Юлії Мендель
Order of Vytautas the Great - Grand Cross
Планка медали Астана
Autor: Gonçalo Veiga, Licence: CC BY-SA 4.0
Order of Prince Henry - Grand Collar
Rosette: Order of the Star of Romania (model 1999) – Collar – Romania.
Autor: Kei, Licence: CC BY-SA 3.0
Лента к молдавскому ордену Республики
Order of Golden eagle - ribbon
Lesser Coat of Arms of Ukraine, the so called Tryzub. A stylised trident symbol in gold on a background shield of blue.
Order of the Lithuanian Grand Duke Gediminas - Grand Cross
Autor: Antônio Cruz/ABr; cropped, and resized by Hajor., Licence: CC BY 3.0 br
Second President of Ukraine Leonid Kuchma.
Ribbon bar Orden of Services to the Fatherland 1st