Linecká stezka
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Vy%C5%A1%C5%A1%C3%AD_Brod%2C_kl%C3%A1%C5%A1ter%2C_od_Hrudkova_%2801%29.jpg/250px-Vy%C5%A1%C5%A1%C3%AD_Brod%2C_kl%C3%A1%C5%A1ter%2C_od_Hrudkova_%2801%29.jpg)
Linecká stezka (německy Linzer Steig) je historická cesta, která již od pravěku spojovala dnešní Linec (dříve Lentos, Lentia) s českými zeměmi.
Historie
Na základě archeologických nálezů dokládajících osídlení podél Vltavy (např. stanice lovců u Nových Dobrkovic z doby před 50 000 lety) lze uvažovat o spojení České kotliny s Podunajím již od pravěku. Toto spojení zřejmě nabývalo významu s rostoucí hustotou osídlení Českobudějovické pánve a povodí Vltavy a Malše v době mezolitu, neolitu a eneolitu. Ve starší době bronzové (2000–1500 př. n. l.) bylo jádro jižních Čech souvisle kolonizováno lidem únětické kultury, jehož hlavní činnosttí byla účast na dopravě měděných ingotů z alpských důlních středisek podél Vltavy dále na sever. Svědčí o tom četné nálezy depotů hřiven (Přídolí, Havalda u Chvalšin, Dolní Chrášťany, Krtely). Uvažuje se, že tehdejší opevněné hradiště Dívčí kámen (na místě pozdějšího středověkého hradu) mělo spojení až s oblastí Středomoří. Od té doby až do doby halštatské byla patrně využívaná také západněji vedoucí dolnovltavická stezka (z Aigenu přes Dolní Vltavici, a Kájov do Českého Krumlova) podél níž existovaly hradiště Hradec u Boletic, Vyšný a Lazec. V náznacích je Linecká stezka doložena rovněž v době laténské, kdy vzniklo oppidum Třísov využívající ložisek tuhy pro výrobu nádob, v nichž se dopravovala sůl z oblasti Hallstattu, Halleinu a Reichenhallu do Čech. V době římské (0–400 n. l.) patrně byly kastely na opevněné hranici na Dunaji (limes Romanus) východiskem ke styku Římanů s germánským osídlením soustředěným v jižních Čechách do oblasti Pootaví a Českobudějovické pánve.[1]
Na počátku středověku byla Linecká stezka společně s Vintířovou a Zlatou stezkou jednou ze tří hlavních spojnic vedoucích z Podunají přes Šumavu na sever.[1] Písemné prameny dokládají její existenci v roce 906, kdy bylo v Raffelstettenském celním řádu uvedeno, že po ní dopravovali obchodníci z Čech na podunajské tržiště otroky, koně a vosk, aby je vyměnili zpravidla za sůl.[2] V 11. století podél stezky vznikl zátoňský újezd benediktinského kláštera Ostrov. Od 13. století se na trasu stezky soustředilo kolonizační úsilí Vítkovců, kteří ji využívali k propojení svých kontaktů v Podunají s jihočeským jádrem jejich držav.[1] V roce 1259 Vok I. z Rožmberka založil k ochraně brodu přes Vltavu vyšebrodský klášter a povolal do něj mnichy z cisterciáckého kláštera Wilhering u Lince.[3] Poté, co český král Přemysl Otakar II. roku 1251 sňatkem s poslední Babenberkovnou Markétou získal Rakousy, nechal v roce 1265 založit Budějovice a z nich dal stavět novou silnici směrem na Linec přes Kaplici a Cáhlov, aby mohl získané území lépe spravovat. V roce 1277 rozšířil římský král Rudolf I. Habsburský priveligia města Freistadt, vzniklého z osady Zaglau (Cáhlov), o právo skladu a nařízené vedení obchodní cesty (Strassenzwang), čímž byla cáhlovská trasa dále zvýhodněna a Freistadt se stal zastávkovým městem pro dopravu soli a jiného zboží do Čech, nocležištěm dopravců, tržištěm a skladovým městem. V 15. století se po stezce podle dobových zpráv dovážela sůl, benátské zboží a železo ze Štýrska.[4] Ve Vyšším Brodě byla ještě v roce 1550 připomínána celnice.[1]
Trasa stezky
Stezka v různých dobách měnila trasy a různě se větvila, takže se nejednalo z dnešního pohledu o jednu komunikaci, ale o celou síť stezek. Nejstarší trasa, tzv. stará Linecká stezka směřovala od Lince přes Zwettl an der Rodl, Leonfelden, Vyšebrodský průsmyk, Studánky, Vyšší Brod, kde překonávala přes brod Vltavu a odtud, aby se vyhnula obtížně průchodnému vltavskému údolí, stoupala do svahů Českokrumlovské vrchoviny přes osadu Větrná a údolím potoka Branná znovu klesala k Vltavě.[2] V Zátoni přecházela přes brod na pravý břeh řeky Vltavy a pokračovala do Přídolí, kde v první třetině 13. století za Vítka II. stával na Strážném vrchu nad vsí dřevěný hrádek a roku 1231 zde byl založen solný sklad.[5] Odtud severozápadní větev pokračovala na křižovatku se Zlatou stezkou do Netolic (přes Český Krumlov, Boletice, Chvalšiny, Smědeč, Smědeček a kolem Lhenic) a hlavní severovýchodní větev vedla přes Velešín do Doudleb. Směrem na sever pokračovala stezka až do Prahy. Z Leonfeldenu vznikla později odbočka k Frymburku, kde stával dřevěný most přes Vltavu.
V pozdější době vznikla odbočka Linecké cesty nazývaná Kaplická či Cáhlovská stezka, vedoucí z Lince k Cáhlovu (Freistadtu) a odtud přes Dolní Dvořiště, Kaplici, Velešín a Doudleby do Českých Budějovic a dále přes Soběslav a Tábor do Prahy. Proto již v polovině 13. století byla cesta vedoucí Vyšebrodským průsmykem označována jako stará.
Současnost
Do dnešní doby se ze stezky dochovaly jen takzvané úvozové části, např. v úseku na Lhenicku u obce Vodice. Místní akční skupina Blanský les - Netolicko ve spolupráci se skupinou Rozkvět zahrady jižních Čech připravila na rok 2013 projekt S Peklíkem na vandr s rozpočtem 1,6 milionu Kč. V rámci tohoto projektu bude vyznačena trasa Linecké stezky a podél ní bude vybudována síť odpočinkových zastavení pro turisty na Krumlovsku, Budějovicku a Prachaticku.[6]
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d KUBŮ, František; ZAVŘEL, Petr. Šumava - příroda, historie, život. Praha: Baset, 2003. ISBN 80-7340-021-9. Kapitola Šumavské stezky a jejich ochrana, s. 673–682.
- ↑ a b ANDRESKA, Jiří. Šumavské solné stezky. Praha: Kentaur, 1994. ISBN 80-85285-55-X. S. 59–61.
- ↑ PODHOLA, Roman. Ozvěny šumavských zvonů. Český Krumlov: Roman Podhola, 2006. Kapitola Vyšší Brod, s. 133.
- ↑ HAJNÁ, Milena. Historické stezky v regionu Český Krumlov [online]. Český Krumlov: Infocentrum Český Krumlov [cit. 2012-11-01]. Dostupné online.
- ↑ Zpracováno dle kroniky přídolské. Historie obce [online]. Oficiální stránky Městyse Přídolí [cit. 2012-11-14]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-11-12.
- ↑ MAREK, Lukáš. Na jihu Čech ožívá stezka, po níž kdysi jezdili vyměnit otroky za sůl [online]. 16. ledna 2013. Dostupné online.
Literatura
- FENCL, Pavel. Linecká stezka [online]. Lhenice: O. s. Rozkvět zahrady jižních Čech – místní akční skupina, 2009 [cit. 2020-10-08]. S. 1–31. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Linecká stezka na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
Autor: cs:ŠJů, Licence: CC BY-SA 3.0
Vyšší Brod, okres Český Krumlov. Klášter, pohled od Hrudkova.