Ludvík Antonín, vévoda z Angoulême
Ludvík XIX. | |
---|---|
král francouzský a navarrský | |
![]() Ludvík Antonín, vévoda z Angoulême | |
Doba vlády | 2. srpna 1830 (20 minut) jako pretendent: 1836–1844 |
Úplné jméno | Louis-Antoine d'Artois, fils de France, duc d'Angoulême |
Tituly | hrabě z Artois vévoda z Angoulême |
Křest | 28. srpna 1785 |
Narození | 6. srpen 1775 Versailles, Paříž |
Úmrtí | 3. červen 1844 (68) Graffenberg, Gorizia, Rakouské císařství |
Pohřben | Nova Gorica, Slovinsko |
Předchůdce | Karel X. |
Nástupce | Jindřich, hrabě z Chambord |
Manželka | Marie Terezie Bourbonská |
Rod | Kapetovci |
Dynastie | Bourboni |
Otec | Karel X. |
Matka | Marie Tereza Savojská |
Podpis | ![]() |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ludvík Antonín, vévoda z Angoulême (6. srpen 1775 – 3. červen 1844, celým jménem Louis-Antoine d'Artois, fils de France, duc d'Angoulême) byl francouzský princ z dynastie Bourbonů a poslední francouzský dauphin. 2. srpna 1830 se stal na 20 minut podle následnického práva legitimním francouzským a navarrským králem jako Ludvík XIX. Poté byl v letech 1836 až 1844 pretendentem francouzského (a navarrského) trůnu.
Původ
Narodil se 6. srpna 1775 jako nejstarší syn Karla, hraběte z Artois (budoucí král Karel X.) a jeho ženě princezně Marii Tereze Savojské. Poté, co se jeho otec stal v roce 1824 králem jako Karel X., stal se Ludvík Antonín následníkem trůnu a získal titul Dauphin (1824–1836). Jako následník trůnu podporoval otcovu politiku a řízení státu.
Ludvík Antonín zůstal po celý život bezdětný.
Vláda
Po sesazení a abdikaci krále Karla X. se krátce na 20 minut v roce 1830 stal (alespoň podle následnického práva) králem právě jeho syn Ludvík Antonín jako Ludvík XIX. Poté musel i on ustoupit nátlaku a přibližně po 20 minutách pouze „titulární vlády“ abdikovat jako jeho otec ve prospěch svého 10letého synovce Jindřicha, hraběte de Chambord. Liberální, buržoazií kontrolovaná Poslanecká sněmovna odmítla potvrdit dokonce i nástupnictví mladého hraběte, který se (stal) měl stát králem Jindřichem V. a místo toho ve volbě bojkotované zástupci konzervativců prohlásila francouzský trůn za prázdný. K moci se tak dostává vůbec poslední francouzský král Ludvík Filip, vévoda Orleánský, z vedlejší linie rodu Bourbonů, Bourbon-Orléans. Poté společně se svým otcem Karlem, manželkou Marií Terezií Bourbonskou a synovcem Jindřichem odcestoval do Rakouského císařství. V letech 1832–1836 pobýval i na Pražském hradě[1]. Později zemřel na zámku Graffenberg v Gorizii.
Díky své přibližně dvacetiminutové „vládě“ je prozatím panovník, který vládl nejkratší dobu, kterou údajně strávil tím, že poslouchal svou ženu a její prosby, že nemá podepsat abdikaci.
Po nástupu Ludvíka Filipa na francouzský trůn se stal legitimistickým uchazečem bývalý král Karel X., po jeho smrti se jím stal v roce 1836 jeho syn Ludvík Antonín (Ludvík XIX.). Když v roce 1844 zemřel bezdětný, stal se legitimistickým pretendentem francouzského trůnu jeho synovec Jindřich, hrabě z Chambord.
Předkové
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Louis Antoine, Duke of Angoulême na anglické Wikipedii.
Související články
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ludvík Antonín, vévoda z Angoulême na Wikimedia Commons
Předchůdce: Ludvík XVII. | ![]() | Dauphin z Viennois 1824–1830 | ![]() | Nástupce: - |
Média použitá na této stránce
Autor: William Corden the Elder, Licence: CC BY-SA 4.0
Portrait of Louis Antoine, Duke of Angoulême by William Corden the Elder (After the full length portrait by Sir Thomas Lawrence)
Signature of Louis Antoine d'Artois, Duke of Angoulême at his own wedding in 1799
Autor:
- Coat_of_Arms_of_the_Dauphin_of_France.svg: Sodacan
- derivative work: Sodacan (talk)
Coat of Arms of the Dauphin of France
Autor: Sodacan, Licence: CC BY-SA 3.0
Coat of Arms of France and Navarre