Mónica Puigová
Mónica Puigová | |
---|---|
![]() Mónica Puigová na French Open 2016 | |
Stát | ![]() |
Datum narození | 27. září 1993 (30 let) |
Místo narození | San Juan, Portoriko |
Bydliště | Miami, FL, Spojené státy |
Výška | 170 cm |
Hmotnost | 64 kg |
Profesionál od | 2010 |
Ukončení kariéry | 2022 |
Držení rakety | pravou rukou; bekhend obouruč |
Výdělek | 3 542 294 USD |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 303–213 |
Tituly | 2 WTA, 6 ITF |
Nejvyšší umístění | 27. místo (26. října 2016) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 3. kolo (2016) |
French Open | 3. kolo (2013, 2016, 2019) |
Wimbledon | 4. kolo (2013) |
US Open | 2. kolo (2014, 2018) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Turnaj mistryň | vítězka (vycházející hvězdy 2014) |
Olympijské hry | ![]() |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 18–36 |
Nejvyšší umístění | 210. místo (25. května 2015) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 2. kolo (2018) |
French Open | 1. kolo (2014, 2015, 2016) |
Wimbledon | 2. kolo (2016) |
US Open | 1. kolo (2013, 2014, 2016) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 22. července 2021
Přehled medailí | ||
---|---|---|
![]() | ||
zlato | Rio de Janeiro 2016 | ženská dvouhra |
Mónica Puigová, celým jménem Mónica Puig Marchán, (* 27. září 1993 San Juan) je bývalá portorická profesionální tenistka a olympijská vítězka z ženské dvouhry Her XXXI. olympiády, čímž se stala prvním sportovcem reprezentujícím Portoriko, který získal zlatou olympijskou medaili.[1][2] Ve své dosavadní kariéře na okruhu WTA Tour vyhrála v květnu 2014 turnaj na štrasburské antuce. V rámci okruhu ITF získala šest titulů ve dvouhře.[3]
Na žebříčku WTA byla ve dvouhře nejvýše klasifikována v září 2016 na 27. místě a ve čtyřhře pak v květnu 2015 na 210. místě.[4]
V portorickém fedcupovém týmu debutovala v roce 2008 utkáním základního bloku 1. skupiny Americké zóny proti Paraguyai, v němž s Marií-Angelou Ferreirovou vyhrála čtyřhru. Do srpna 2021 v soutěži nastoupila k dvaceti osmi mezistátním utkáním s bilancí 22–5 ve dvouhře a 8–9 ve čtyřhře.[5]
V červnu 2022 oznámila konec kariéry.[6][7]
Tenisová kariéra
2010
V roce 2010 získala zlatou medaili ve dvouhře na portorických Středoamerických a karibských hrách, když v boji o titul porazila Venezuelanku Adrianu Pérezovou. Na Letních olympijské hry mládeže v Singapuru vypadla jako druhá nasazená již v prvním kole s Čeng Saj-saj ve dvou setech.
2011
V juniorské kategorii si zahrála dvakrát singlové finále Grand Slamu. Na Australian Open 2011 byla nad její síly belgická juniorka An-Sophie Mestachová, jíž podlehla ve dvou setech. Na pařížské antuce French Open 2011 ji v boji o titul přehrála Tunisanka Ons Džabúrová.
Na Panamerických hrách 2011 konaných v Mexiku vybojovala stříbrný kov, když ve finále nestačila na Američanku Irinu Falconiovou.
2012
V říjnu 2012 nejdříve zvítězila na turnaji ITF s dotací 50 000 dolarů ve francouzském Joué-lès-Tours, kde v úvodním kole vyřadila nejvýše nasazenou Rusku Alexandru Panovovou. Ve finále přehrála Portugalku Marii João Köhlerovou. O čtrnáct dní později si připsla premiérový titul z události ITF s nejvyšší dotací 100 000 dolarů v Poitiers, když na ni ve finálovém zápase nestačila ruská hráčka Jelena Vesninová.
V tomto roce se poprvé dostala do druhé stovky žebříčku.
2013
Na Portugal Open na přelomu dubna a května se dostala do hlavní soutěže jako lucky loser a dokázala v prvním kole porazit osmou nasazenou Julii Görgesovou a ve druhém vyřadit bývalou vítězku French Open Francescu Schiavoneovou. Až ve čtvrtfinále ji vyřadila Carla Suárezová Navarrová.
Dařilo se jí také na grandslamových turnajích. Na French Open vyřadila v prvním kolem jedenáctou nasazenou Naděždu Petrovovou. Její cestu turnajem zastavila opět Suárezová Navarrová ve třetím kole. Na následujícím Grand Slamu ve Wimbledonu dosáhla největšího vítězství kariéry, když vyřadila v prvním kole turnajovou pětku Saru Erraniovou. Na turnaji došla až do čtvrtého kola, kde podlehla Sloane Stephensové ve třech setech.
Rok 2013 zakončila na 56. místě žebříčku.
2014
V květnu 2014 vybojovala premiérovou turnajovou trofej na okruhu WTA Tour, když na antukovém Internationaux de Strasbourg vyhrála soutěž dvouhry. Ve finále přehrála Španělku Silvii Solerovou Espinosovou.[8]
Do debutového ročníku soutěže vycházejících hvězd na Turnaji mistryň splnila kvalifikační kritéria a fanoušci ji následně zvolili jako jednu ze čtyř účastnic. V základní skupině vyhrála všechny tři zápasy nad Zarinou Dijasovou, Shelby Rogersovou i Čeng Saj-saj, kterou poté opět přehrála ve finále.
2015
Na začátku sezony 2015 se jí podařilo projít do druhého kola Australian Open a v únoru do semifinále turnaje v Pattaye a do čtvrtfinále turnaje v Acapulcu, kde ve druhém kole porazila druhou nasazenou Saru Erraniovou. V dubnu se do čtvrtfinále probojovala také v Bogotě.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e1/Monika_Puig_%2818443011852%29.jpg/220px-Monika_Puig_%2818443011852%29.jpg)
Po nepodařené obhajobě ve Štrasburku a sérii vypadnutí v prvních kolech dalších turnajů klesla v žebříčku WTA na konec první stovky. V červenci reprezentovala Portoriko na Panamerických hrách v kanadském Torontu, kde vybojovala bronzovou medaili.[9] Sezónu zakončila na 91. místě žebříčku WTA.
2016: Olympijská vítězka
Na začátku sezóny se probojovala do finále turnaje kategorie Premier v Sydney, kde ovšem hladce prohrála se Světlanou Kuzněcovovou. Na následujícím Australian Open na úvod ztratila jen tři gamy proti Polce Magdě Linetteové. Ve druhém kole sehrála dramatickou bitvu proti české kvalifikantce a 114. hráčce žebříčku Kristýně Plíškové, v níž odvrátila pět mečbolů. Po výhře 9–7 v rozhodující sadě poprvé prošla do třetí fáze melbournského grandslamu.[10] V ní nestačila na další polskou tenistku, čtvrtou nasazenou Agnieszku Radwańskou, která jí uštědřila „kanára“.
V antukové části sezóny sice nikdy neprohrála první zápas na turnaji, ale nikdy do roku 2016 nepřešla třetí kolo. Ve čtvrtfinále J&T Banka Prague Open nestačila na nejvýše nasazenou Světlanu Kuzněcovovou ve třech setech. Na grandslamovém Roland Garros v Paříži se probojovala do třetího kola, kde ji porazila Američanka Madison Keysová.
Výkonnostní vzestup potvrdila na začátku travnaté části sezóny, když si dvakrát zahrála semifinále. Na AEGON Open Nottingham v něm jako čtvrtá nasazená uhrála čtyři gamy na turnajovou jedničku Karolínu Plíškovou. Následující týden dohrála mezi poslední čtveřicí na eastbournském AEGON International, kde prošla do hlavní soutěže z kvalifikace. V boji o finálový duel byla nad její síly pozdější vítězka Dominika Cibulková, jíž odebrala tři hry. Po turnaji postoupila na nové žebříčkové maximum, když figurovala na 36. místě. Ve Wimbledonu dohrála v úvodním kole, v němž ji zdolala šestnáctá nasazená Britka Johanna Kontaová.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/Puig_US16_%2838%29_%2829236398233%29.jpg/220px-Puig_US16_%2838%29_%2829236398233%29.jpg)
V srpnové ženské dvouhře na Hrách XXXI. letní olympiády v Riu de Janeiru startovala jako světová čtyřiatřicítka. Na úvod porazila slovinskou hráčku Polonu Hercogovou. Totožným skóre zdolala i další soupeřku, Rusku Anastasiji Pavljučenkovovou, jež v turnaji figurovala jako čtrnáctá nasazená. Ve třetím kole pak deklasovala třetí nasazenou Garbiñe Muguruzaovou ze Španělska. Ve čtvrtfinále ji po shodném výsledku nezastavila ani Němka Laura Siegemundová. Postup do bojů o medaile komentovala slovy: „Chci hrát o zlatou medaili, to je můj cíl. Budu se snažit pro to udělat maximum,“ uvedla, když přitom cestou do semifinále neztratila žádný set.[11][12] V něm ji čekala česká jednička a turnajová jedenáctka Petra Kvitová, kterou v prvním vzájemném střetnutí dokázala přehrát po divokém třísetovém průběhu.[1][2]
Ve finále olympijského turnaje si Mónica Puigová za 2:09 hodin připsala překvapivé vítězství nad německou světovou dvojkou Angelique Kerberovou po třísetovém průběhu. Stala se tak historicky prvním sportovcem reprezentujícím Portoriko, jenž vybojoval olympijské zlato.[1][2][13]
Po olympiádě vynechala severoamerické turnaje Western & Southern Open a Connecticut Open. Ve dvouhře US Open startovala z pozice poslední nasazené. Na turnaji vypadla, stejně jako ve Wimbledonu, již v úvodním kole, když ve dvou setech prohrála s Čeng Saj-saj z Číny.[14] V srpnu se stala hráčkou měsíce na okruhu WTA Tour. Poražena v prvních zápasech skončila na zářijovém Wuhan Open i říjnovém China Open, když ve Wu-chanu nestačila na Robertu Vinciovou a v Pekingu uhrála jen dva gamy na Yaninu Wickmayerovou.
2017–2019
Na začátku sezóny nedokázala obhájit finálovou účast na Apia International Sydney 2017 ani třetí kolo na Australian Open 2017 a v žebříčku se propadla zpět do čtvrté desítky. Na březnovém Miami Open 2018 a opět na čínském Wuhan Open 2018 ve třech setech porazila Carolinu Wozniackou. Na jaře 2019 se dostala zpět do šesté desítky žebříčku WTA, když na Volvo Car Open 2019 v Charlestonu postupně porazila Arynu Sabalenkovou a Danielu Collinsovou.
Soukromý život
Narodila se kubánskému otci Josému Puigovi a portorikánské matce Astrid Marchánové. Prarodiče z otcovy strany jsou Španělé a pocházejí z Katalánska. K tenisu ji přivedl otec v šesti letech a stal se jejím trenérem.
Utkání o olympijské medaile
Ženská dvouhra: 1 (1 zlato)
Stav | rok | místo konání | povrch | soupeřka | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Zlato | 2016 | Rio de Janeiro, Brazílie | tvrdý | ![]() | 6–4, 4–6, 6–1 |
Finále na okruhu WTA Tour
Legenda | |
---|---|
Grand Slam (0) | |
Olympijské hry (1–0 D) | |
Turnaj mistryň (0) | |
Premier Mandatory & Premier 5 (0) | |
Premier (0-1 D) | |
International (1–1 D) |
Dvouhra: 4 (2–2)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 24. května 2014 | Štrasburk, Francie | antuka | ![]() | 6–4, 6–3 |
Finalistka | 2. | 15. ledna 2016 | Sydney, Austrálie | tvrdý | ![]() | 0–6, 2–6 |
Vítězka | 2. | 13. srpna 2016 | LOH – Rio de Janeiro, Brazílie | tvrdý | ![]() | 6–4, 4–6, 6–1 |
Finalistka | 2. | 21. října 2017 | Lucemburk, Lucembursko | tvrdý (h) | ![]() | 3–6, 5–7 |
Finálové účasti na turnajích okruhu ITF
100 000 $ tournaments |
75 000 $ tournaments |
50 000 $ tournaments |
25 000 $ tournaments |
10 000 $ tournaments |
Dvouhra: 10 (6–4)
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráčka | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 19. dubna 2010 | Torrent, Španělsko | antuka | ![]() | 3–6, 6–1, 6–2 |
Vítězka | 2. | 20. února 2011 | Surprise, Spojené státy | tvrdý | ![]() | 6–4, 6–0 |
Vítězka | 3. | 1. května 2011 | Chiasso, Švýcarsko | antuka | ![]() | 7–6(4), 7–5 |
Vítězka | 4. | 22. srpna 2011 | San Luis Potosí, Mexiko | tvrdý | ![]() | 6–3, 6–0 |
Finalistka | 5. | 25. června 2012 | Bayamon, Portoriko | tvrdý | ![]() | 3–6, 2–6 |
Finalistka | 6. | 12. března 2012 | Poza Rica, Mexiko | tvrdý | ![]() | 1–6, 2–6 |
Finalistka | 7. | 25. června 2012 | Périgueux, Francie | antuka | ![]() | 3–6, 2–6 |
Vítězka | 8. | 8. října 2012 | Joué-lès-Tours, Francie | tvrdý | ![]() | 3–6, 6–4, 6–1 |
Vítězka | 9. | 22. října 2012 | Poitiers, Francie | tvrdý | ![]() | 7–5, 1–6, 7–5 |
Finalistka | 10. | 23. prosince 2012 | Ankara, Turecko | tvrdý | ![]() | 7–5, 3–6, 4–6 |
Finále na juniorce Grand Slamu
Dvouhra juniorek: 2 (0–2)
Stav | rok | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 2011 | Australian Open | tvrdý | ![]() | 4–6, 2–6 |
Finalistka | 2011 | French Open | antuka | ![]() | 6–7(8–10), 1–6 |
Finále na dalších soutěžích
Středoamerické a karibské hry
Dvouhra: 1 (1–0)
Stav | Rok | Dějiště | Povrch | Soupeřka ve finále | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Zlato | 2010 | Portoriko | tvrdý | ![]() | 6–3, 6–2 |
Panamerické hry
Dvouhra: 1 (0–1)
Stav | Rok | Dějiště | Povrch | Soupeřka ve finále | Výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Stříbro | 2011 | Mexiko | tvrdý | ![]() | 3–6, 2–6 |
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mónica Puig na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c Luboš Zabloudil. Kvitová podlehla Puigové. Na olympiádě si zahraje 'pouze' o bronz. TenisPortal.cz [online]. 2016-08-12 [cit. 2016-08-12]. Dostupné online.
- ↑ a b c Eleanor Crooks. Monica Puig becomes Puerto Rico's FIRST-EVER Olympic gold medallist with stunning tennis victory [online]. Mirror, 2016-08-14 [cit. 2016-08-14]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Mónica Puigová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 22. července 2021
- ↑ Mónica Puigová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky), přístup: 22. července 2021
- ↑ Mónica Puigová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky), přístup: 22. července 2021
- ↑ Olympic champion Monica Puig announces retirement from tennis. Women's Tennis Association [online]. 2022-06-13 [cit. 2022-06-14]. Dostupné online.
- ↑ ZABLOUDIL, Luboš. Olympijská vítězka Puigová v 28 letech ukončila kariéru. TenisPortal.cz [online]. 2022-06-13 [cit. 2022-06-14]. Dostupné online.
- ↑ Monica Puig eyes first WTA title [online]. [cit. 2014-05-24]. Dostupné online.
- ↑ Toronto 2015 PanAm [online]. [cit. 2015-11-17]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-08-23.
- ↑ Černý den Češek. Kvitová končí ve 2. kole, Kristýně Plíškové nestačilo ani rekordních 31 es a pět mečbolů [online]. TenisPortal.cz, 2016-01-20 [cit. 2016-01-21]. Dostupné online.
- ↑ Jorge Castillo. Puerto Rico has never won an Olympic gold medal. Monica Puig could change that soon.. The Washington Post [online]. 2016-08-11 [cit. 2016-08-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Luboš Zabloudil. Kvitová deklasovala Svitolinovou a je v olympijském semifinále!. TenisPortal.cz [online]. 2016-08-11 [cit. 2016-08-12]. Dostupné online.
- ↑ Zaskočila nejen Kvitovou. Tenistka teď učí svět vyslovovat své jméno. http://oh.idnes.cz/tenistka-monica-puigova-vyhrala-olympijsky-turnaj-fx6-/oh-tenis.aspx?c=A160814_093226_oh-tenis_pes, Idnes.cz, 13. srpna 2016
- ↑ Luboš Zabloudil. Kerberová se na postup nenadřela, Muguruzaová musela otáčet. TenisPortal.cz [online]. 2016-08-29 [cit. 2016-08-30]. Dostupné online.
Externí odkazy
- Mónica Puigová v databázi Olympedia (anglicky)
Obrázky, zvuky či videa k tématu Mónica Puigová na Wikimedia Commons
- Mónica Puigová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky)
- Mónica Puigová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Mónica Puigová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky)
Média použitá na této stránce
Autor: B1mbo, Licence: CC BY-SA 2.5
Drawing of a gold medal, based on Olympic rings.svg.
Olympic Rings without "rims" (gaps between the rings), As used, eg. in the logos of the 2008 and 2016 Olympics. The colour scheme applied here was specified in 2023 guidelines.
Olympic Rings without "rims" (gaps between the rings), As used, eg. in the logos of the 2008 and 2016 Olympics. The colour scheme applied here was specified in 2023 guidelines.
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Flag of Portugal, created by Columbano Bordalo Pinheiro (1857-1929), officially adopted by Portuguese government in June 30th 1911 (in use since about November 1910).
Při zobrazení tohoto souboru lze snadno přidat orámování
This is the national flag of Belgium, according to the Official Guide to Belgian Protocol. It has a 13:15 aspect ratio, though it is rarely seen in this ratio.
Its colours are defined as Pantone black, Pantone yellow 115, and Pantone red 032; also given as CMYK 0,0,0,100; 0,8.5,79,0; and 0,94,87,0.US Flag with 48 stars. In use for 47 years from July 4, 1912, to July 3, 1959.
The civil ensign and flag of Belgium. It is identical to Image:Flag of Belgium.svg except that it has a 2:3 ratio, instead of 13:15.
(c) Claude Truong-Ngoc / Wikimedia Commons - cc-by-sa-3.0
Mónica Puig, née le 27 septembre 1993 à San Juan, est une joueuse de tennis porto-ricaine.
Flag of the unified Team of Germany for the Olympic Games, 1960–1968.