Malá Libava
Malá Libava | |
---|---|
![]() Nad soutokem s Velkou Libavou | |
Základní informace | |
Délka toku | 13,2 km |
Plocha povodí | 18,4 km² |
Průměrný průtok | 0,19 m³/s |
Světadíl | Evropa |
Hydrologické pořadí | 1-13-01-083 |
Pramen | |
k. ú. Žitná u Březové 50°3′28,76″ s. š., 12°37′25,32″ v. d. 800 m n. m. | |
Ústí | |
do Libavy u Libavského údolí 50°7′25,62″ s. š., 12°33′10,66″ v. d. 435 m n. m. | |
Protéká | |
![]() | |
Úmoří, povodí | |
Atlantský oceán, Severní moře, Labe, Ohře, Libava | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Malá Libava je vodní tok ve Slavkovském lese v okrese Sokolov. Je dlouhá 13,2 km, plocha jejího povodí měří 18,4 km².[1] Správcem toku je státní podnik Povodí Ohře.[2]
Potok pramení v katastrálním území zaniklé vesnice Horní Žitná asi jeden kilometr severozápadně od osady Lazy v nadmořské výšce kolem 800 m.
Průběh toku
Z malého bezpřítokového rybníčku teče potok k severozápadu mělkým údolím podél silnice II/212. Asi kilometr jižně od rozcestí u Studánky se stáčí od silnice k západu a zpět k severu. Za osadou Dvorečky teče podél západní hranice obory Studánka, u které také kříží dálnici D6 a vtéká do Sokolovské pánve. Širokým obloukem obtéká věznici v Kynšperku nad Ohří a dalším obloukem ostroh se zbytky středověkého městečka a hradu Kager, pod kterým se v nadmořské výšce 435 m vlévá zleva do Libavy. Má mnoho drobných přítoků.
Vodní režim
Průměrný průtok v ústí je 0,19 m³/s.[1]
Okolí potoka
Na Malé Libavě bylo v minulosti vybudováno několik mlýnů. Tři z nich byly shodného jména Peintmühle. K rozlišení se proto uváděl katastr dnes již zaniklých obcí, tedy Peintmühle u Ostrova, Peintmühle u Smrkovce a Peintmühle u Studánky. Osud po skončení po 2. světové války však měly mlýny podobný. Nejprve došlo k opuštění mlýnů po odsunu německého obyvatelstva a jejich zkázu dokončilo začlenění území do vojenského výcvikového tábora v prostoru Slavkovského lesa.[pozn. 1] Obdobně jako ostatní objekty ve vojenském prostoru sloužily budovy mlýnů jako cíl pro dělostřelectvo a zbytky srovnaly se zemí vojenské buldozery. Dalším mlýnem na Malé Libavě byl Libavský mlýn. Od potoka k němu vedl náhon dlouhý několik stovek metrů. U objektu mlýnice byl vyrovnávací rybník. Historické prameny o založení mlýna mlčí, mlýn však byl zanesen již v mapách I. vojenského mapování z let 1764 až 1768. Je možné, že doba založení mlýna souvisí s osídlením prvními kolonizátory. Po dobu své existence fungoval i jako pila. Prostor mlýna měl čtyři budovy, které tvořily uzavřený dvůr.[3] Významným mlýnem byl tzv. Čertův mlýn. Nacházel se na okraji osady Kolová, nedaleko dnešní věznice Kynšperk. Patřil mezi novější mlýny, podrobná topografie z roku 1847 mlýn neuvádí. Jeho vznik lze odhadnout na druhou polovinu 19. století. Původní objekt tvořila zděná budova a stodola. V osmdesátých letech 19. století byla budova mlýnice přestavěna svým majitelem na výletní restauraci. Čertův mlýn proslavil spisovatel a novinář Egon Erwin Kisch, který si výletní místo oblíbil. Pobýval zde například od května do srpna 1929 a zde i napsal reportáž Brloh loupežníků na Chlumu. Svoji funkci přestal mlýn plnit v roce 1945 a počátkem šedesátých let 20. století byl zcela zničen.[4] Nedaleko místa původního mlýna se nachází hostinec a pension U Čertova Mlýna.[5]
Fotogalerie
Pramenný rybníček
Pramen potoka
Pod Dolní Žitnou
Rybníček nad Čertovo mlýnem
Pension U Čertova Mlýna
Pod hradištěm Kager
Soutok s Velkou Libavou
Odkazy
Poznámky
- ↑ Již v průběhu roku 1946 docházelo k přebírání katastrů obcí začleněných do vojenského prostoru. Civilní osoby včetně nových českých osídlenců musely danou oblast opustit. Katastry byly přebírány včetně staveb, lesů i vodních toků. I když vojenský výcvikový prostor vznikl již v roce 1946, zákon upravující zřizování vojenských újezdů byl schválen až v roce 1949.
Reference
- ↑ a b VLČEK, Vladimír. Zeměpisný lexikon ČSR. Vodní toky a nádrže. Praha: Academia, 1984. 316 s. Heslo Malá Libava, s. 169.
- ↑ Digitální povodňový plán ORP Sokolov [online]. Sokolov: Městský úřad Sokolov, 2012-05-29 [cit. 2015-03-01]. Dostupné online.
- ↑ JAŠA, Luděk. Mlýny Slavkovského lesa. Sokolov: Fornica Graphics, 2011. ISBN 978-80-87194-28-7. S. 127–130, 191–199.
- ↑ PROKOP, Vladimír; SMOLA, Lukáš. Sokolovsko: umění, památky a umělci do roku 1945. 1. vyd. Svazek 1. Sokolov: AZUS Březová, 2014. 2 svazky (878 s.). ISBN 978-80-905485-2-7, ISBN 978-80-904960-7-1. S. 469.
- ↑ Pension U Čertova Mlýna
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Malá Libava na Wikimedia Commons
- Malá Libava na webu www.slavkovsky-les.cz
Média použitá na této stránce
Vlajka České republiky. Podoba státní vlajky České republiky je definována zákonem České národní rady č. 3/1993 Sb., o státních symbolech České republiky, přijatým 17. prosince 1992 a který nabyl účinnosti 1. ledna 1993, kdy rozdělením České a Slovenské Federativní republiky vznikla samostatná Česká republika. Vlajka je popsána v § 4 takto: „Státní vlajka České republiky se skládá z horního pruhu bílého a dolního pruhu červeného, mezi něž je vsunut žerďový modrý klín do poloviny délky vlajky. Poměr šířky k její délce je 2 : 3.“
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Hostinec u Čertova mlýna nad potokem Malá Libava, Kolová (místní část Libavského Údolí, okres Sokolov
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Potok Malá Libava, nad soutokem s Velkou Libavou, okres Sokolov
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Potok Malá Libava pohled na potok od soutoku s Velkou Libavou, v místě nad obcí Libavské Údolí, okres Sokolov
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Rybníček na potoce Malá Libava, pod Kolovou, okres Sokolov
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Malá Libava, pramen vytékající z jejího pramenného rybníčku
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Potok Malá Libava, Dolní Žitná, část obce Březová, Slavkovský les, okres Sokolov
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Říčka Velká Libava, soutok s Malou Libavou v místě nad Libavským Údolí, okres Sokolov
Autor: Lubor Ferenc, Licence: CC BY-SA 4.0
Malá Libava, její pramenný rybníček