Marbury vs. Madison
Marbury vs. Madison, 5 US (1 Cranch) 137 (1803), bylo přelomové[1] rozhodnutí Nejvyššího soudu USA, které ve Spojených státech stanovilo zásadu soudního přezkumu (judicial review), což znamená, že americké soudy mají pravomoc rušit zákony, statuty a některá vládní opatření, která podle nich porušují Ústavu Spojených států. Rozhodnutí z roku 1803 zůstává stále nejdůležitějším rozhodnutím amerického ústavního práva.[2] Zlomové rozhodnutí Nejvyššího soudu stanovilo, že Ústava USA je skutečným „zákonem“, nikoli pouze vyjádřením politických principů a ideálů, a pomohlo definovat hranici mezi ústavně oddělenou výkonnou a soudní mocí federální vlády.
Případ vznikl na základě incidentu, který se stal počátkem roku 1801 jako součást politického a ideologického soupeření mezi odcházejícím prezidentem Johnem Adamsem, který se zasazoval o pro-obchodní a pro-federální vládní ideály Alexandra Hamiltona a Federalistické strany, a nastupujícího prezidenta Thomase Jeffersona, který upřednostňoval zemědělství a decentralizaci a vedl Demokraticko-republikánskou stranu.[3] Adams prohrál s Jeffersonem americké prezidentské volby v roce 1800 a v březnu 1801, jen dva dny před koncem svého funkčního období, jmenoval několik desítek příznivců Federalistické strany novými obvodními a smírčími soudci ve snaze frustrovat Jeffersona a jeho stoupence v Demokraticko-republikánské straně.[4] Americký senát rychle potvrdil Adamsova jmenování, ale po Adamsově odchodu a Jeffersonově inauguraci nebylo několik pověření nových soudců stále doručeno.[4] Jefferson se domníval, že pověření nebyla platná, protože nebyla doručena včas, a nařídil svému novému ministru zahraničí Jamesovi Madisonovi, aby je nedoručil. Jedním z mužů, jejichž pověření nebyly doručeny včas, byl William Marbury, marylandský obchodník, který silně podporoval Adamse a federalisty. Na konci roku 1801, poté, co Madison opakovaně odmítl doručit jeho dekret, podal Marbury žalobu k Nejvyššímu soudu a požádal soud, aby vydal soudní příkaz, kterým by Madisona donutil k doručení tohoto pověření.[5]
Ve stanovisku, které napsal předseda soudu John Marshall, Nejvyšší soud rozhodl jednak, že Madisonovo odmítnutí doručit Marburyho pověření bylo nezákonné, a zadruhé, že za normálních okolností může soud v takových situacích nařídit dotyčnému vládnímu úředníkovi, aby dekret doručil.[6] V případě Marburyho však soud Madisonovi nenařídil, aby mu vyhověl. Při zkoumání části zákona, který přijal Kongres a který dal Nejvyššímu soudu pravomoc nad případy, jako byl Marburyho, Marshall zjistil, že rozšířil vymezení jurisdikce Nejvyššího soudu nad rámec toho, co bylo původně stanoveno v Ústavě USA.[7] Marshall poté zrušil tuto část zákona a vysvětlil, že americké soudy mají pravomoc zrušit platnost zákonů, které podle nich porušují ústavu.[8] Protože to znamenalo, že soud neměl pravomoc rozhodovat o tomto případu, nemohl ani vydat soudní příkaz, o který Marbury žádal.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Marbury v. Madison na anglické Wikipedii.
- ↑ LIVELY, Donald E. Landmark Supreme Court Cases: A Reference Guide. [s.l.]: Greenwood, 1999. ISBN 978-0-313-30602-0. S. 3. (anglicky)
- ↑ Chemerinsky 2019, § 2.2.1, p. 39.
- ↑ McCloskey 2010, s. 25.
- ↑ a b Chemerinsky 2019, § 2.2.1, pp. 39–40.
- ↑ Chemerinsky 2019, § 2.2.1, p. 40.
- ↑ Chemerinsky 2019, § 2.2.1, pp. 41–42.
- ↑ Chemerinsky 2019, § 2.2.1, p. 44.
- ↑ Epstein 2014, s. 89.
Literatura
- CHEMERINSKY, Erwin, 2019. Constitutional Law: Principles and Policies. 6. vyd. New York: Wolters Kluwer. ISBN 978-1-4548-9574-9. (anglicky)
- MCCLOSKEY, Robert G., 2010. The American Supreme Court. Revised by Sanford Levinson. 5. vyd. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-55686-4. (anglicky)
- EPSTEIN, Richard A., 2014. The Classical Liberal Constitution: The Uncertain Quest for Limited Government. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. ISBN 978-0-674-72489-1. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Marbury vs. Madison na Wikimedia Commons
Média použitá na této stránce
William Marbury, plaintiff in Marbury v. Madison.
Official Presidential portrait of Thomas Jefferson
Portrait of James Madison, one of the authors of the Federalist Papers, and the fourth President of the United States. Image cropped and shadows decreased using Photo Editor at https://www.befunky.com/create/.